ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Переверзева Л.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Військової частини НОМЕР_1 МО України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, бухгалтер 2 категорії фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії А2238 №20 від 19.09.2022 року, солдат ОСОБА_1 , в супереч ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , місце служби, будучи військовослужбовцем, а також не з`явився вчасно без поважних причин на військову службу, був відсутній на місці служби без поважних причин з 08:00 16.09.2022 по 08:00 17.09.2022 в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст. 172-11 КУпАП.

ОСОБА_1 , до судового засідання з`явився, провину не визнав з обставин викладених в письмових поясненнях.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали, які долучені до протоколу, суд прийшов до висновку, що дана справа підлягає закриттю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення, підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Статтею 172-11 КУпАП передбачено

1. Самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб ;

2. Діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення ;

3. Самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб ;

4. Діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод з урахуванням її застосування Європейським судом з прав людини та основоположних свобод (далі - Європейський суд) поширюються також на справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

В порушення зазначених норм до протоколу не було надано документів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП.

Оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, враховуючи досліджені в справі докази, приходжу до висновку, що вони переконливо свідчать про те, що відсутні будь-які докази які б свідчили про те, що ОСОБА_1 не з`явився вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу, тобто відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Докази щодо порушення зазначених статей Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в матеріалах справи також відсутні.

Посилання в протоколі на те, що ОСОБА_1 не з`явився вчасно без поважних причин на військову службу та був відсутній на місці служби без поважних причин в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст. 172-11 КУпАП, також не відповідає дійсності, так як в матеріалах справи відсутні будь-які накази про звільнення з частини ОСОБА_1 , призначення або переведення, відрядження, відпустки, відповідно до яких останній мав з`явитися до військової частини.

З огляду на презумпцію невинуватості, особа яка притягається до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки інше не буде доведено в установленому законом порядку, а всі сумніви повинні трактуватися на корись особи.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Держава перед застосуванням каральних заходів щодо правопорушників зобов`язана перш за все створити умови для належного виконання особою своїх обов`язків, в даному випадку прийняття чітких законів (підзаконних нормативно-правових актів), які б не підлягали двухзначному трактуванню, створенню і належному веденню електронного реєстру. Покарання не повинно бути застосованим до особи за наявності формальних підстав правопорушення, та повинно бути відповідним вчиненому діянню з урахуванням усіх обставин (суб`єктивних та об`єктивних ознак).

Діяння повинно містити усі ознаки складу правопорушення, за відсутності хоча б однієї вважається відсутнім склад у цілому.

За вище викладених обставин, приходжу до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 доадміністративної відповідальності за ч.4 ст. 172-11 КУпАП, на підставі ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 172-11, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.4 ст. 172-11 КУпАП - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси Лариса ПЕРЕВЕРЗЕВА