Справа № 372/4398/21
Провадження № 3-11/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 вересня 2022 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Висоцька Г.В., за участю секретаря судового засідання Костюк А. О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Клапчука Ф., розглянувши матеріали, що надійшли від Обухівського РУП НП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП « ОСОБА_2 », РНОКПП НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

10.11.2021 року о00 год. 05 хв. м. Обухів, по вул. Київська, 105, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження обстеження на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину визнав, обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, підтвердив, але зазначив, що сів за кермо за крайньої необхідності, адже у дитини серед ночі піднялась температура, і він їхав в аптеку за ліками.

Захисник в судовому засіданні просив врахувати стан крайньої необхідності, про який зазначив безпосередньо ОСОБА_1 , також просив взяти до уваги інформацію, зафіксованою у поданих ним документах, яка характеризує особу ОСОБА_1 . На особливу увагу, на думку захисника, заслуговують наявність на утриманні у ОСОБА_1 неповнолітньої дитини із особливостями розвитку, організація життя якої унеможливлює пересування із нею на транспорті загального користування. Рід занять ОСОБА_1 , який зводиться до організації логістичних перевезень. Також захисник під час перегляду відеозапису в судовому засіданні просив звернути суд увагу на усну згоду ОСОБА_1 , яку він висловив на першу пропозицію працівника поліції пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, і яка змінилася на відмову від проходження перевірки тільки після декількох повторюваних запитань поліцейського.

Перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважаю, що факт вчинення вказаного правопорушення підтверджується відповідними доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, актом фактичної перевірки та іншими матеріалами справи, а також узгоджуються з поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Стосовно доводів захисника та безпосередньо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Інформацію, повідомленою ОСОБА_1 про стан крайньої необхідності, викликаний необхідністю серед ночі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухатися за кермом на транспортному засобі, суд визнає такою, що не заслуговує на довіру. По-перше, свідки, допитані в судовому засіданні, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (працівники поліції) та свідок ОСОБА_5 не повідомили суд, що ОСОБА_1 намагався повідомити про стан крайньої необхідності під час складання протоколу. По-друге, в письмових поясненнях самого ОСОБА_1 , відібраних на момент складання протоколу, також відсутні будь-які відомості про обставини крайньої необхідності. В своїх перших поясненнях ОСОБА_1 повідомив, що протягом дня відпочивав зі своїми друзями та випивав спиртні напої, зокрема горілку.

Оглянутий відеозапис також не містить доказів, що ОСОБА_1 повідомляв працівників поліції про крайню необхідність в стані алкогольного сп`яніння сідати за кермо транспортного засобу для придбання ліків дитині.

Таким чином, суд розцінює, що зміна пояснень ОСОБА_1 в суді через 10 місяців після скоєння інкримінованої події, спрямована на ухилення від адміністративної відповідальності.

Суд також відхиляє доводи захисника, що письмові пояснення ОСОБА_1 датовані 09.11.2021 року, натомість протокол про адміністративне правопорушення складений 10.11.2021, оскільки звертає на себе увагу година інкримінованого діяння «00» год. «05» хв., що пояснює розбіжності, які могли бути викликані зміною доби і не є такими, що викликають в суду недовіру до складеного протоколу, оскільки всі інші документи посилаються на 10.11.2021 року.

Документи, що характеризують ОСОБА_1 беззаперечно є такими, що могли б пом`якшувати покарання особі, якби законодавець не передбачив санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП безальтернативне покарання у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами на один рік одночасно.

Стосовно доводу сторони захисту про наполегливе схиляння ОСОБА_1 до відмови від проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння, то слід зазначити наступне. По-перше, сам ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував факт вживання ним на передодні алкогольних напоїв. Окрім цього, він зазначив на запитання суду, що на його думку алкотетстер підтвердив би факт вживання алкоголю. І, по-друге, ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що з боку працівників поліції, не було проявів в його бік дій, які б він міг розцінювати як фізичне чи психологічне насильство.

Як зазначив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 (працівник поліції), спершу ОСОБА_1 мав намір пройти тест із застосуванням «Драгера», але потім висловив відмову, яка і була зафіксована в протоколі про адміністративне правопорушення за участю двох свідків. Під час складання протоколу ОСОБА_1 дотримувався позиції відмови.

Свідок ОСОБА_5 також підтвердив в судовому засіданні, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, тиску з боку працівників поліції на нього не вчинялося, під час оформлення протоколу до самого його підписання всіма учасниками ОСОБА_1 не змінював своїх намірів.

Суд, оцінивши всі докази в сукупності, вважає, що незважаючи на повторну пропозицію працівника поліції, адресовану ОСОБА_1 , пройти тест на стан алкогольного сп`янінні після висловленої ним згоди, дії працівників поліції неможна вважати такими, що мали ознаки тиску, які б самі по собі могли б змусити особу ОСОБА_1 змінити своє рішення, піддавшись впливу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводиться поза розумним сумнівом.

На підставі сукупності досліджених доказів, враховуючи характер вчиненого правопорушення, його наслідки, особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обтяжуючих обставин, вважаю необхідним призначити стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з урахуванням ЗУ «Про судовий збір» з особи яка визнана винною у вчинені адміністративного правопорушення підлягає стягнення судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 27, 33, 130, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на користь держави судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок, які перерахувати на наступні реквізити: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахуноктримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби та з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного відповідній статті КУпАП.

Строк пред`явлення до виконання постанови 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя: Г.В.Висоцька