Справа № 346/2943/22
Провадження № 3-зв/346/1/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого-судді Коваленка Дениса Сергійовича, секретарка судового засідання: Онутчак В.І., за участю: захисника ОСОБА_1 - адвоката: Боднарука Василя Васильовича, розглянувши заяву про відвід судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області: Махно Наталії Володимирівни у справі №346/2943/22, яка розглядається на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Щодо поставленого перед судом питання.

До Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, 28 липня 2022 року надійшов протокол серії ААД № 118260 від 26 липня 2022 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), з матеріалами (а.с.1-14).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддею для розгляду вказаної справи №346/2943/22, визначено: суддю Махно Н.В (а.с.15).

Справа мала би розглядатись 31 серпня 2022 року (а.с.17), а потім 21 вересня 2022 року (а.с.24), однак розгляд справи не відбувся, адвокат Бакая О.Б. подавав клопотання про відкладення розгляду у зв`язку із хворобою його клієнта (а.с.23,25).

26 вересня 2022 року, за даними телефонограми, ОСОБА_2 був повідомлений про дату, час і місце розгляду його справи 29.09.2022 року, о 15 годині 40 хвилин (а.с.26), проте 29.09.2022 року, його адвокат Боднарук В.В. подав заяву про відвід судді Махно Н.В. (а.с.28), яку було передано на автоматизований розподіл між суддями, для визначення судді, і згідно протоколу автоматизованого розподілу суддею для розгляду заяви визначено: Коваленка Д.С. (а.с.29).

КУпАП не регулює питання порядку розгляду і вирішення відводів при розгляді суддями справ про адміністративні правопорушення, як і питання про визначення судді для розгляду питання про відвід судді, що розглядає справу. Однак з огляду на положення статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка вважається усталеною (в частині поширення гарантій цієї статті, що передбачені для розгляду справ кримінального обвинувачення, на випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення з урахуванням покарання, яке загрожує людині) суд переконаний у тому, що для вирішення клопотання адвоката про відвід судді, що розглядає справу про адміністративне правопорушення його клієнта, дійсно слід застосовувати автоматизований розподіл між суддями за принципом вірогідності, що і відбулось (а.с.29).

Тому суд вважає, що він має компетенцію розглянути по суті клопотання адвоката Боднарука Василя Васильовича про відвід судді Махно Н.В. від розгляду справи №346/2943/22.

І оскільки КУпАП не передбачає яким судовим рішенням суд повинен розглянути клопотання адвоката про відвід судді по суті, на підставі частини 1 статті 8 Конституції України, тобто застосовуючи принцип верховенства права, одним із аспектів якого є застосування аналогії закону, у тих випадках коли закон не регулює або неоднозначно регулює певні правовідносини, суд дійшов висновку про необхідність застосування частини 3 статті 81 КПК України, яка передбачає, що питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою судді (суду).

Тож суд вирішив питання про відвід судді Махно Н.В. у нарадчій кімнаті, цією ухвалою.

Позиція адвоката та судді.

Аргументи адвоката. У своїй заяві, адвокат зазначив, що суддя Махно Н.В. не є неупередженою у цій справі, і підлягає відводу з таких трьох підстав: 1) нею було заявлено, що вона переконана у вині ОСОБА_1 , у вчиненому адміністративному правопорушенні; 2) суддя проводила розгляд інших справ даної категорії за участю цього ж адвоката, рішення по яких були скасовані апеляційним судом саме за скаргами адвоката, що сформувало у судді Махно Н.В. особисте неприязне ставлення до нього, що негативно впливає на розгляд усіх справ, в яких він приймає участь і шкодить інтересам його клієнта; 3) дану категорію справ суддя розглядає упереджено, з наперед встановленим обвинувальним ухилом.

Але у судовому засіданні, адвокат уточнив свою позицію та зазначив, що у цій справі, суддя не заявляла про своє переконання у тому, що його клієнт винен, але в інших 4-х судових справах такої ж категорії, в яких він приймав участь як захисник, суддя вказувала на те, що якщо з аудіовідеозапису події вона бачить ознаки сп`яніння людини, то людина винна, а інші аргументи і докази адвоката вона не оцінювала і не вказувала чому вони не заслуговують на увагу, що підтверджується трьома наданими ним постановами; у чому полягає особисте неприязне ставлення судді нього, пояснити не зміг; про обвинувальний ухил судді свідчить те, що у 4-х справах за участю адвоката, суддя Махно Н.В. постановила рішення про притягнення його клієнтів до адміністративної відповідальності за ч.1 статті 130 КУпАП, одну з яких він оскаржив успішно, тобто її рішення було скасовано.

При цьому, просив врахувати рішення Європейського Суду з прав людини Мироненко та Мартиненко проти України за яким, навіть якщо не має доказів упередженості судді, але у сторони є сумніви в неупередженості, то суддя підлягає відводу.

Аргументи судді. Суддя Махно Н.В. не виявила бажання представити свої аргументи.

Оцінка суду.

Положення частини 1 статті 55 Конституції України гарантують, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

А в силу положень частини першої статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 року, захист прав, свобод та інтересів кожного гарантується незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Також, суд враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які гарантують кожному його право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

І, на підставі частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006 року, суд застосовує вказані положення Конвенції, з урахуванням практики цього суду, як джерело права.

Зокрема суд враховує, що розглядаючи справи «Pullar v. The United Kingdom», а також «Padovani v. Italy», «Saraiva de Carvalho v. Portugal» надаючи тлумачення терміну «неупередженість», як складової частини «незалежного і безстороннього суду» у своїх рішеннях від 10 червня 1996 року (п.30), 26 лютого 1993 року (п.27) та 22 квітня 1994 року (п.35) Європейський Суд з прав людини зазначив, що неупередженість складається з двох аспектів: суб`єктивної та об`єктивної неупередженості. Особиста неупередженість презюмується, доки не буде доведено інше. Об`єктивний аспект неупередженості наводить до питання про те, чи дозволяють певні факти, які піддаються перевірці, засумніватись у неупередженості судді, незалежно від поведінки останнього.

Разом з цим, суд враховує і рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09 листопада 2006 року. Зокрема суд застосовує: пункт 49, яким Суд зазначив, що: "У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду."; пункт 50 який містить висновок, що: "Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного"; пункт 52, який вказує на те, що: "... при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Також суд відзначає, що і в рішенні "Мироненко та Мартиненко проти України" від 10 грудня 2009 року, на яке посилався адвокат, суд повторив свою позицію про те, що "при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими" (п.69).

Тому суд одразу відзначає, що він не погоджується із аргументами адвоката у тому, що наявність доказів упередженості судді не має значення, і що головним є сумніви учасника справи у неупередженості судді, це не так.

І враховуючи та застосовуючи вказані вище підходи Європейського суду з прав людини до питання, яке розглядається судом, суд відзначає наступне:

- перша підстава для відводу судді Махно Н.В., з урахуванням її уточнення адвокатом у судовому засіданні, полягає у тому, що в інших 4-х судових справах такої ж категорії, в яких він приймав участь як захисник, суддя вказувала на те, що якщо з аудіовідеозапису події вона бачить ознаки сп`яніння людини, то людина винна, а інші аргументи і докази адвоката вона не оцінювала і не вказувала чому вони не заслуговують на увагу, що підтверджується трьома наданими ним постановами.

І суд враховує, що на підтвердження вказаної підстави, адвокат надав копії 3-х постанов судді Махно Н.В. у інших справах, щодо інших людей, в яких він був їх захисником (постанови Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08 квітня 2021 року, 07 червня 2022 року, 21 вересня 2022 року). Але суд відзначає, що зміст наданих адвокатом постанов не підтверджують зазначену адвокатом підставу для відводу, оскільки з них неможна встановити, що суддя наперед, до розгляду справи по суті, вказувала на те, що якщо з аудіовідеозапису події вона бачить ознаки сп`яніння людини, то людина винна. Отже суд не бачить наявність доведеної упередженості судді Махно Н.В. щодо справ такої категорії.

Що стосується аргументів адвоката про те, що суддя ніяк не оцінила подані ним у тих справах аргументи і докази та не зазначила про це у своїх рішеннях, з наведенням відповідних мотивів, то зважаючи на те, що суд не являється дисциплінарним органом щодо суддів, він не має компетенцію дати оцінку таким аргументам адвоката. Проте головним у цьому випадку є інше. Навіть якщо припустити, що такі обставини, як невмотивованість рішень судді в інших справах мала би місце, що адвокатом не доведено, такі обставини, в принципі не можуть свідчити про упередженість судді в інших справах навіть тієї самої категорії, в тому числі і у цій справі, і відповідно бути підставою для відводу судді.

- друга підстава грунтується на стосунках судді ОСОБА_3 та адвоката Боднарука В.В. при здійсненні нею правосуддя, в яких адвокатом не доведено ознак особистих, але які, на думку суду, є стандартними для взаємовідносин суддя-адвокат у процесі розгляду справ будь-яких категорій, в яких суддя, приймає рішення у справі, а адвокат, якщо не погоджується із ними, оскаржує їх. І адвокатом не доведено, що факт скасування рішень судді Махно Н.В. саме на підставі його апеляційних скарг мав місце, і що такий факт призвів до виникнення такої природи і ступеня їх стосунків, які би свідчили про виникнення у судді Махно Н.В., як він вказує, особистого неприязного ставлення до нього.

- третя підстава для її відводу, як розгляд цією суддею справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 статті 130 КУпАП з наперед встановленим обвинувальним ухилом, на що посилався адвокат являється дуже серйозною, але суду не надано жодного доказового підтвердження наявності такої підстави аби суд міг пересвідчитись у її наявності.

Звичайно, суд узяв до уваги надані адвокатом три постанови судді Махно Н.В., якими вона визнала інших людей, а не ОСОБА_1 , винними у вчиненні ними адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП. Але само по собі, вони не можуть підтверджувати такий факт. Тим більше, що сам адвокат посилається на те, що в одній із справ, в яких він брав участь, постанову судді Махно Н.В. було залишено в силі судом апеляційної інстанції.

Тож зважаючи на викладене, суд вважає, що у задоволенні заяви про відвід судді Махно Н.В. слід відмовити.

Таким чином, оскільки у задоволенні заяви про відвід слід відмовити, керуючись принципом верховенства права, однією із складових якого є застосування аналогії закону та права у випадках, коли закон не регулює відповідні правовідносини, на підставі частини 1 статті 8 Конституції України, статей 1,2,3,283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з урахуванням статей 2,7-9,75-82,369-372 Кримінального процесуального кодексу України, цією ухвалою, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні заяви адвоката Боднарука Василя Васильовича про відвід судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області: Махно Наталії Володимирівни, у справі №346/2943/22, яка розглядається на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу №346/2943/22 повернути судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Махно Наталії Володимирівні для продовження розгляду справи, після проголошення повного тексту цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 18 жовтня 2022 року.

Суддя: Коваленко Д. С.