П О С Т А Н О В А

іменем України

"03" жовтня 2022 р. Справа153/1305/22

Провадження3/153/774/22-п

Код суду: 231

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Любинецька-Онілова А.Г. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України, за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності у тім, що 23.07.2022 близько 18 години 00 хвилин по АДРЕСА_1 , ображав словами нецензурної лексики ОСОБА_2 , чим вчинив дрібне хуліганство.

ОСОБА_1 вину в скоєному не визнав. Пояснив, що ніякого адміністративного правопорушення не вчиняв.

Дослідивши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , вважаю не доведеною його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Порядок та процедура оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України передбачені Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом №1376 від 06.11.2015 МВС України.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №422415 від 30.09.2022 не беру до уваги як доказ вини ОСОБА_1 , оскільки в підтвердження наведених у протоколі обставин про факт вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства відсутні належні докази.

Відповідно до ст.173 КУпАП передбачено відповідальність за «дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян».

Відповідно до роз`яснень пунктів 15-16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006 №10 "Про судову практику у справах про хуліганство", судам належить забезпечувати своєчасний і правильний розгляд адміністративних справ про дрібне хуліганство. Суди не повинні застосовувати заходи адміністративного стягнення, передбачені ст.173 КУпАП, щодо осіб, дії яких містять ознаки злочинів (самоправство, завдання побоїв, заподіяння легких тілесних ушкоджень та ін.) або проступків, що не є дрібним хуліганством.

Проявом хуліганських дій є будь які протиправні дії, спрямовані на порушення громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

При цьому такі дії мають вчинятися особою безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

В доданих до протоколу про адміністративне правопорушення письмових доказах взагалі відсутні відомості про те, що вказані дії ОСОБА_1 вчинив з неповаги до суспільства та що мотивом цих дій було задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей. В протоколі про адміністративне правопорушення вказано про нецензурну лексику ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 , однак сам факт нецензурної лексики не вказує на порушення громадського порядку та не є дрібним хуліганством.

В порушення вимог п. 15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом №1376 від 06.11.2015 МВС України поліцейськими до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено інших документів та матеріалів, що містять інформацію про правопорушення. В протоколі відсутні відомості про свідків правопорушення.

Додані до протоколу пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 27.09.2022 не можуть слугувати належними та допустимими доказами, оскільки вказані особи у протоколі не зазначені як свідки чи потерпілі. Пояснення не містять фактичних даних про порушення громадського порядку ОСОБА_1 .

Крім цього, вказані пояснення не зазначені додатком в графі «До протоколу додається», зазначено «пояснення, заяви». В поясненнях відсутні відомості, що вони є додатком до протоколу серії ВАВ №422415 від 30.09.2022.

З наведених підстав вказаний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та додані до нього матеріали не є належними та допустимими доказами, викликають обґрунтований сумнів у винуватості ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Враховуючи викладене, вважаю недоведеною об`єктивну сторону та вину ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, відсутність цих ознак виключає склад правопорушення, а тому маю підстави провадження у справі закрити на підставі ст.247 п.1 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.221, 284 ч.1 п.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП закрити на підставі ст.247 п.1 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Суддя Ямпільського районного суду

Вінницької області А.Г. Любинецька-Онілова