справа № 208/4847/22
№ провадження 3/208/2128/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 вересня 2022 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , навчається, студентка ІІ го курсу, групи КВ 11, Придніпровського державного металургійного коледжу (ПДМК), проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянки України ID карта № НОМЕР_2 , виданий 07.10.2019 року, орган видачі № 1220, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 175-1 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 312961 від 14.09.2022 року, -

встановив:

14.09.2022 року о 16.00 годині, ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці, за адресою м. Кам`янське, пр. В.Стуса № 10/12, на дитячому майданчику біля адміністративної будівлі ЦНАП, палила тютюнові вироби, а саме цигарки «Compliment», чим порушила ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення»,вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, що підтверджується його особистим ознайомленням безпосередньо під час складання адміністративного протоколу 14.09.2022 року, також правопорушнику на його номер телефону, який вона вказав надсилались SMS-повідомлення, про доставлення яких в матеріалах справи знаходиться довідка. Причини неявки суду правопорушник не повідомила, заяв та клопотань до суду не подавала.

Крім того, на офіційному сайті Заводського районного суду м. Дніпродзержинська (https://zv.dp.court.gov.ua/sud), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду були зазначені дата, час та місце слухання.

У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/02) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Водночас, ОСОБА_1 особисто до моменту розгляду справи у суді жодних дій, спрямованих на участь у судових засіданнях не вчиняла, поводила себе пасивно, жодних клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи та про неможливість взяти участь у розгляді справи не подавала.

Наголошую, що відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Тому розцінюю усі неявки у судові засідання особою як зловживання процесуальними правами та заходами, спрямованими на затягування процесу розгляду справи з метою уникнення можливого накладення адміністративного стягнення у межах трьохмісячного строку з дня вчинення відповідного правопорушення. При цьому судом вичерпані всі доступні можливості для забезпечення участі правопорушника в судовому засіданні.

Таким чином, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Правопорушення за ст. 154 КУпАП не входить до переліку справ, передбачених ч. 2 ст. 268 КУпАП, розгляд яких необхідно проводити з обов`язковою присутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Тому суддя, враховуючи неявку правопорушника без поважної причини у судове засідання і відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, вважає за можливе справу розглядати без її участі.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст. 1, 245 КУпАП, та своєчасному розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ч.1 ст.175-1 КУпАП наступає у разі куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради.

Частина 1 ст. 175-1 КУпАП це правова норма, яка носить бланкетний характер, тому в протоколі про адміністративне правопорушення, як в послідуючому і в постанові суду про адміністративне правопорушення, обов`язково має бути посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення внаслідок винних дій останньої повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та об`єктивності.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, повністю підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який оформлений повноважною особою згідно вимог КУпАП та ОСОБА_1 підписаний без зауважень та складений в присутності її куратора гр. КВ-21 1/9 ОСОБА_2 ;

- рапортом інспектора поліції ДОП СДОП ВП Кам`янського РУП, яким зафіксовано вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175-1 КУпАП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , яка була допитана в присутності куратора гр. КВ-21 1/9 ОСОБА_2 , під час складання протоколу та в судовому засіданні, де викладені обставини вчинення правопорушення та які долучені до матеріалів справи;

- паспортом громадянки Україна ID карта № НОМЕР_2 , виданий 07.10.2019 року, орган видачі № 1220, з якого вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши повно та всебічно матеріали адміністративної справи, доходжу висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 175-1 КУпАП.

На момент скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 була неповнолітньою особою (повних 17 років).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу

Статтею 24-1 встановлено, що за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу:

1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого;

2) попередження;

3) догана або сувора догана;

4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Відповідно до ст. 221 КУпАП судді районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 34 КУпАП є щире розкаяння та вчинення порушення неповнолітньою.

Обставини що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи дані про особу правопорушника, тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, щире розкаяння винної, виходячи з форми вини вчинення правопорушення, вважаю за можливим застосувати до неї заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП, у виді попередження.

Підстави відповідно до ст.40-1КУпАП для стягнення з ОСОБА_1 судового збору відсутні, оскільки адміністративне стягнення на неї не накладено.

Керуючись ч. 1 ст. 175-1, ст. ст. 13, 24-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 24-1 КУпАП, застосувати до неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захід впливу у вигляді попередження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Івченко Т. П.