Справа № 599/1439/22
Провадження №3/951/476/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року суддя Козівського районного суду Тернопільської області Рєпін К.К., розглянувши справу про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2, ч.1 ст.184 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний код не встановлено, не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу, 01.08.2022 року близько 09:30 год. ОСОБА_1 за місцем спільного проживання вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно протоколів, 02.06.2022 року близько 09.00 год, 03.08.2022 року близько 13.50 год, 04.08.2022 року, 05.08.2022 року близько 09.00 год, 06.08.2022 року близько 09.00 год, , 07.08.2022 року близько 08.55 год, 08.08.2022 року близько 10.40 год., 09.08.2022 року близько 13.45 год., 10.08.2022 року близько 09.35 год , 11.08.2022 року близько 08.30 год. ОСОБА_1 порушив вимоги термінового заборонного припису , а саме заборону в будь який спосіб контактувати з потерпілою особою ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу, 03.08.2022 року близько 11:20 год. громадянин ОСОБА_1 ухилявся від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків, а саме: в житловому будинку відсутні умови для проживання малолітньої, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань до суду не подавали.

Суд дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

На обґрунтування вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП матеріали справи містять: рапорти працівників поліції: протокол про прийняття заяви про адміністративне правопорушення від потерпілої ОСОБА_2 у якому вказано ,що 01.08.2022 близько 09.30 год її чоловік ОСОБА_3 вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, її письмові пояснення у яких вказано , що 01.08.2022 близько 09.30 її чоловік ОСОБА_1 вчинив з нею сварку перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння., погрожував фізичною розправою., висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, зазначено, що вказане відбувається постійно, копія термінового заборонного припису стосовно кривдника , яким ОСОБА_1 заборонено у будь-який спосіб контактувати с потерпілою ОСОБА_2 з 10.00 год.01.08.2022 по 10.00 год.10.08.2022 , копія свідоцтва про народженя ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено у ст.245 КУпАП, повинен всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів, має містити дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Крім того, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або за неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Пунктом 14 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству`передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та погрози не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Разом з тим, обставини домашнього насильства, описані у протоколі, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено про можливість завдання чи завдання внаслідок цього шкоди психічному здоров`ю потерпілого.

При цьому, нецензурна лайка та погрози в межах конфлікту, який склався між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2 КУпАП, оскільки наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Відповідно до частини першої статт 25 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Оскільки у судовому засіданні не підвердився факт домашнього насильства ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_2 , терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесено посадовою особою поліції без законних підстав, а тому його порушення не може бути підставою у даному випадку для притягнення особи до відповідальності.

Згідно ч.1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей .

Разом з тим, до матеріалів справи додана копія свідоцтва про народженя ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , де батьком дитини вказано ОСОБА_5 , а не ОСОБА_1 ,тобто у справі відсутні докази, що особа на яку складено протокол ОСОБА_1 є батьком малолітньої дитини чи особою, яка його заміняє, щодо якої не виконувались батьківські обов`язки,.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 та ч.1 ст. 184 КУпАП, за обставин викладених у протоколах, матеріали справи про адміністративні правопорушення не містять.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia» , рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи вищенаведені недоліки та суперечності, що містяться в матеріалах провадження, суд приходить до переконання про відсутність належних, достатніх і переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували, що ОСОБА_1 вчинив інкриміновані йому правопорушення.

Таким чином, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 та ч.1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 та ч1. ст. 184 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 247 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.173-2 та ч.1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя К. К. Рєпін