КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 33/824/2046/2022 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ЄУН 369/4920/22 Суддя у І інстанції: Гришко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 вересня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

захисника Харчука О.П.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захиснику Харчука Олександра Петровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 4 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в сумі 496, 20 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 7 червня 2022 року о 09.30 год. в Київській області, с. Чайки, вул. Бударіна, керував транспортним засобом FORD державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, неприродна блідість обличчя). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДРУкраїни і вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Харчук О.П. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Що стосується строку на апеляційне оскарження, захисник з посиланням на положення ст. 294 КУпАП вказує на те, що оскаржувана постанова винесена Києво-Святошинським районним судом Київської області - 4 липня 2022 року, а тому останнім днем на подання апеляційної скарги є 14 липня 2022 року.

Посилаючись на положення ст. 62 Конституції України, ст. ст. 245, 251, 252, 256, 266, КУпАП, ст. 307 ЦК України, ст. ст. 6, 23, 31 Закон України «Про Національну поліцію», Інструкцію від 9 листопада 2015 року № 1452/735, Інструкцію № 1026 від 18 грудня 2018 року, п. 2.5 ПДР України, практику Європейського суду з прав людини, судову практику Київського апеляційного суду, диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП, захисник вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції поверхнево розглянув справу, без повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи.

Так, захисник в апеляційній скарзі зазначає про те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції зверталась увага на те,що з пояснень ОСОБА_1 , які підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, вбачається, що в ході спілкування із співробітниками патрульної поліції останнізапропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 , будучи абсолютно тверезий, відразу погодився. Однак, після того, як ОСОБА_1 висловив свою згоду на проходження огляду на стан сп`яніння, то співробітники поліції почали висловлювати в його бік погрози того, що у разі проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я лікарем-наркологом в любому випадку буде складено довідку/висновок, що він знаходиться у стані сп`яніння, і його поставлять на облік наркозалежних осіб. При цьому, як зазначає апелянт, в суді першої інстанції зверталась увага і на те, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що в останнього фактично у відповідності до вимог чинного законодавства України є вибір, як пройти огляд на стан сп`яніння, так і відмовитися від його проходження. На переконання захисника, такі дії працівників поліції свідчать про провокацію з боку працівників поліції, оскільки особа сприймає такий варіант дій, якзаконну альтернативу, та не усвідомлює протиправність своїх дій.

На переконання апелянта, судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови не взято до уваги обставини провокації, а тому захисник вважає, що ОСОБА_1 помилково притягнуто до адміністративної відповідальності.

Окрім того, як вказує апелянт, вимога поліцейських про необхідність проходження медичного огляду ОСОБА_1 є незаконною, оскільки у ОСОБА_1 не встановлено ознак наркотичного сп`яніння, а також, беручи до уваги той факт, що попереднє складання щодо особи протоколу про адміністративне правопорушення не є підставою для направлення такої особи на проходження огляду на стан сп`яніння, а тому направлення ОСОБА_1 на огляд є безпідставним та протиправним, що свідчить про те, що у ОСОБА_1 не виникло обов`язку його проходження, що виключає можливість його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник зазначає про те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції наголошувалось на тому, що з пояснень ОСОБА_1 та наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 протягом усього часу спілкування із працівниками патрульної поліції поводить себе спокійно, координація рухів та мови у нього не порушена, пальці його рук не тремтять.

На думку захисника, протокол щодо ОСОБА_1 не може бути належним доказом у справі, оскільки з наявного в матеріалах справи відеозапису під назвою «ОСОБА_1» (час відеозапису з 14 хв.) вбачається, як свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на вимогу поліцейських патрульної поліції підписали незаповнений (пустий) бланк протоколу серії ААБ № 226954 від 7 червня 2022 року, а суд першої інстанції не надав жодної оцінки таким фактам.

Щодо порушення процедури застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції відеозапису під час проведення огляду на стан сп`яніння та оформлення його результатів, захисник акцентує увагу на тому, що жодним законом не передбачено можливості таємного відеофіксування особи під часоформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, а з огляду на те, що працівники патрульної поліції перед ввімкненням нагрудних відеореєстраторів не попередили ОСОБА_1 про застосування відносно нього такого превентивного заходу, такі обставини свідчать про недопустимість відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції у якості доказу.

Щодо письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 захисник вказує на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції зверталась увага суду на те, що письмові пояснення свідків не відповідають вимогам допустимості доказів у розумінні ст. 272 КУпАП, відповідно до якої свідок зобов`язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які їм відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто, у даному випадку на поліцейських покладається обов`язок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема, з приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення, а з пояснень вказаних свідків неможливо встановити, чи були у співробітників патрульної поліції обґрунтовані підстави для проходження правопорушником відповідного огляду на стан сп`яніння. В апеляційній скарзі зазначається і про те, що свідок повинен добровільно та самостійно пояснити те, що відомо йому з приводу вчиненого правопорушення, тільки в такому разі пояснення можуть мати об`єктивний характер та використовуватися, як достовірний доказ вчинення правопорушником протиправного діяння, що ставиться у провину, отже, надання свідкові для заповнення пояснень, в яких вже наведено зміст пояснень, становить для нього наперед встановлене значення, а отже визначає хід повідомлених ним обставин, що не відповідає критерію добровільності.

Окрім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції захистом зверталась увага суду на те, що з наявного в матеріалах справи відеозапису під назвою «ОСОБА_1» (час відеозапису з 14 хв. 00 сек.) вбачається, як свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на вимогу поліцейських підписали від свого імені незаповнені (пусті) бланки пояснень.

Під час апеляційного розгляду захисник Харчук О.П. підтримав доводи, які викладені в апеляційній скарзі, та пояснив, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , працівниками поліції було зупинено безпідставно, а, виходячи з переглянутого відеозапису, працівники поліції своїми діями провокували ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Судом першої інстанції не було взято до уваги те, що з відеозапису вбачається, що працівники поліції після підписання протоколу свідками у подальшому вносили зміни до протоколу, складеного щодо ОСОБА_1 . До того моменту, коли свідки підписали пустий бланк протоколу, працівниками поліції навіть не було оголошено, за якою частиною статті 130 КУпАП ОСОБА_5 притягують до відповідальності. Крім того, працівники поліції вносили відомості до пояснень, які надруковані на бланку, вже після підписання таких бланків свідками, що також не допускаються та є порушенням. ОСОБА_1 готовий був проїхати до лікаря нарколога для проходження огляду, що підтверджується відеозаписом (час відеозапису 06:25). Що стосується такої ознаки сп`яніння, як зіниці очей, які не реагують на світло, то з переглянутого відеозапису не вбачається оголошення працівниками поліції такої ознаки, оскільки зі слів працівників поліції мова йшла про почервоніння очей. У даній ситуації мала місце провокація з боку працівників патрульної поліції до відмови від проходження огляду ОСОБА_1 , що залишилось поза увагою суду першої інстанції.

ОСОБА_1 підтримав доводи, які викладені в апеляційній скарзі, та зазначив про те, що він погодився пройти огляд, а працівник поліції повідомив, що у любому випадку, якщо вони поїдуть до лікаря,там нададуть у любому випадку довідку, після чого його поставлять на облік. Працівники поліції морально тиснули на нього. Причину зупинки транспортного засобу йому не повідомили. У нього дійсно була ситуація, коли він у перший раз відмовився проходити огляд. попередні працівники поліції (у першій справі) говорили, що авто заберуть на штраф майданчик, тому й відмовився, а також тоді говорили про те, що протягом 2-х годин він може самостійно пройти огляд. У даній ситуації працівники поліції говорили, що, якщо вони поїдуть до лікаря, то у будь-якому випадку лікар дасть довідку, і його поставлять на облік, як наркозалежного, що він має право або відмовитись від проходження такого огляду, або пройти. Тому він відмовився.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного розгляду на підтримку доводів апеляційної скарги, опитавши працівників патрульної поліції, переглянувши відеозапис та дослідивши інші матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку.

Що стосується строку на апеляційне оскарження, то оскаржувана постанова винесена Києво-Святошинським районним судом Київської області - 4 липня 2022 року, а тому останнім днем для подання апеляційної скарги, з урахуванням вимог ст. 294 КУпАП, є 14 липня 2022 року.

Апеляційна скарга захисником Харчуком О.П., відповідно до даних трек-номеру 675 поштового відправлення - направлена 8 липня 2022 року, а відтак, строк на апеляційне оскарження не пропущено.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то апеляційний суд доходить такого висновку.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, місцевий суд послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №226954 від 7 червня 2022 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 7 червня 2022 року, та відеозапис від 7 червня 2022 року, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд зазначив про те, що не приймає в якості доказів пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які долучені до матеріалів справи, оскільки, як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, вказані пояснення були оформлені вже після підписання свідками бланків пояснень. Також суд не прийняв в якості доказу рапорт працівників поліції від 7 червня 2022 року, оскільки останній належить до внутрішніх документів МВС України.

Окрім того, суд вказав про те, що посилання захисника щодо провокації з боку працівників патрульної поліції до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, безпідставності та протиправності направлення ОСОБА_1 на огляд, неналежності і недопустимості протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи (ас. 22-23).

Однак, з таким висновком місцевого суду неможливо погодитись, з огляду на таке.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що вони містять протокол про адміністративне правопорушення; направлення на огляд водія транспортного засобу; пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; розписка ОСОБА_8 ; рапорт працівника поліції; відеозапис.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 226954 від 7 червня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 7 червня 2022 року о 09.30 год. в Київській обл., с. Чайки, вул. Бударіна, керував транспортним засобом «Ford Escort» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, неприродна блідість обличчя). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені свідки: ОСОБА_6 , підпис, ОСОБА_9 , підпис.

До протоколу додаються: направлення, пояснення свідків, рапорт, розписка, відео: 470366, 470343.

Г-ну ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд справи відбудеться за викликом до суду, зазначено тел. , наявний підпис ОСОБА_1 .

В графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по суті правопорушення зазначено: пояснення надам в суді.

Тимчасово вилучені документи: не вилучались

Тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом: не видавався (ас. 1).

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увага та швидкість реакції, найменування закладу охорони здоров`я - Бучанська ЦРЛ від 7 червня 2022 року 09.39 год. щодо ОСОБА_1 вбачається, у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, сповільненість мови, неприродна блідість обличчя. Огляд проводився за допомогою: нічого не зазначено (порожня графа). Результат огляду: нічого не зазначено (порожня графа). Серія ААБ № 226954 протоколу про адміністративне правопорушення. Особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив поліцейський взводу 1 роти 1 БПП в с. Чайки УПП у Київській обл., капрал поліції Сінельник Віталій Олегович. На направленні зазначено «Ознайомлений ОСОБА_1 7 червня 2022 року, підпис» (ас. 2).

В матеріалах справи наявні пояснення свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_10 із підписами останніх, відповідно до яких 7 червня 2022 року о 09.39 год. в АДРЕСА_2 , були запрошені співробітниками поліції в якості свідка при складанні адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 . В їх (свідків) присутності вказаний водій відмовився у встановленому законом порядку пройти огляд для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки та у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, що засвідчують підписами у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 226954.

При цьому вказані пояснення викладені на бланках, які містять друкований текст, в зміст яких внесені рукописні відомості про свідків, місце, дату, час події, ПІБ ОСОБА_1 (ас. 3).

З розписки від 7 червня 2022 року вбачається, що ОСОБА_8 , АДРЕСА_3 , № НОМЕР_2 , посвідчення водія НОМЕР_3 , бере на себе зобов`язання доставити транспортний засіб Форд Ескорт, номерний знак НОМЕР_1 , який отримав від ОСОБА_1 , за його місцем проживання АДРЕСА_3 , при цьому не передавати керування транспортного засобу іншим особам, підпис ОСОБА_8 (ас. 4).

Зі змісту рапорту поліцейського взводу 1 роти 1 БПП в с. Чайки УПП у Київській обл. ДПП Бінівського А. від 7 червня 2022 року вбачається, що під час несення служби у складі екіпажу «Комета 306» ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) 7 червня 2022 року о 09.30 год. за адресою: Київська обл., с. Чайки. Вул. Бударіна, 3, було зупинено транспортний засіб «Ford Escort» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_4 . Зупинка даного транспортного засобу була здійснена відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Під час перевірки документів у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, неприродна блідість обличчя.

Від проходження медичного огляду встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 226954 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, п. 2.5 ПДР України.

Дана подія зафіксована на нагрудний відео-реєстратор: 47366, 470343 (ас. 5).

З наявного у матеріалах справи DVD-R-диску вбачається, що поліцейський зупиняє транспортний засіб, який рухався у другій смузі руху на достатній від поліцейських. Поліцейський підійшов до зупиненого ним транспортного засобу, привітався до водія, представився, запитав документи на автомобіль. Водій демонструє документи на телефоні. Поліцейський запитує про посвідчення водія, куди ОСОБА_13 направляється, а, побачивши на автомобілі сліди пострілів, з`ясовує пов`язані з цим питання. Далі просить водія вийти з автомобілю, запитує, чи є в автомобілі заборонені речі, на що ОСОБА_1 відповідає, що нічого не має. На вимогу поліцейського ОСОБА_1 відкриває багажник. Далі поліцейський просить, щоб ОСОБА_1 взяв документи, щоб перевірити його по базі, що це стандартна процедура. ОСОБА_1 підходить до поліцейського автомобіля, де інший поліцейський просить, щоб ОСОБА_1 закрив очі, відкрив. Перший поліцейський запитує у ОСОБА_1 , чи була у нього вже 130-та, на що ОСОБА_14 відповідає, так була, поліцейський називає дату 04.2022 та запитує, чи по наркотиках, на що ОСОБА_1 відповідає, так по наркотиках. Поліцейський запитує, чи вживає щось ОСОБА_13 , на що ОСОБА_1 відповідає, що ні, що відмовився їхати тоді до лікаря, оскільки це відбувалось під вечір. Поліцейський запитує у ОСОБА_1 , чи вилучили у нього посвідчення водія, на що ОСОБА_1 відповів, що вилучили, видали тимчасовий, на що поліцейський запитує, чому ОСОБА_1 не показує тимчасовий дозвіл, та запитує, де зараз тимчасовий дозвіл, на що ОСОБА_1 відповідає, що в автомобілі. Поліцейський звертається до ОСОБА_15 та вказує на те, що тимчасовий дозвіл треба показувати. ОСОБА_1 зазначає, що йому говорили, що потрібно показувати «Дію». Поліцейський запитує у ОСОБА_1 , коли він останній раз вживав наркотичні засоби, на що ОСОБА_13 відповідає, що не пам`ятає. Поліцейський запитує, коли ОСОБА_1 останній раз курив, на що ОСОБА_1 запитує: «сигарети», а поліцейський каже, що ні, на що ОСОБА_1 відповідає, що він же сказав, що не пам`ятає, взагалі нічого не вживав. Далі поліцейський запитує у ОСОБА_1 , чи поїде останній на освідування до лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 відповідає ствердно. Після цього поліцейський каже, що у ОСОБА_15 очі червоні, що поїдуть до лікаря, що, якщо ОСОБА_1 протягом цього місяця вживав, то у лікаря у будь-якому випадку покаже, коли і скільки вживав, що ніхто не заставляє ОСОБА_1 поїхати. При цьому інший поліцейський говорить ОСОБА_1 , що він може поїхати або не поїхати. Далі поліцейський просить ОСОБА_1 поставити долоню руки горизонтально поверхні, що й зробив ОСОБА_16 . Поліцейський каже, що у ОСОБА_1 почервоніння очей, бліде обличчя, всі ознаки, що суд буде у будь-якому випадку, але суть в тому, що зараз поїдуть до лікаря, лікар дасть довідку, що він вживав, і ОСОБА_1 вже буде як наркозалежний, що поставлять на облік, а якщо відмова, то ОСОБА_13 має право не свідчити проти себе відповідно до ст. 63 Конституції України, і вже в суді можна буде пояснити, чому не поїхав, що є якась там причина. Поліцейський каже про те, що ОСОБА_1 ніхто не заставляє, йому пропонують, що у ОСОБА_1 є вибір: поїхати з ними на освідування до лікаря нарколога або відмовитись, у будь-якому випадку виписується протокол. Якщо у лікаря довідка показує, що вживав якійсь наркотики, там комплексна перевірка. Далі поліцейський звертається до ОСОБА_1 та вказує на те, що від ОСОБА_1 потрібна чітка відповідь, або їдуть до лікаря або тут складають, що «доктор довідочку випише, на учотік поставить, буде вся ця тєма». Поліцейський звертається до ОСОБА_1 та говорить про те, щоб він вибирав, це його ( ОСОБА_1 ) особистий вибір. Далі поліцейський, звертаючись до ОСОБА_1 , говорить про те, що якщо ОСОБА_13 буде відмовлятись, поставлять двох свідків, щоб підтвердили відмову. В подальшому здійснюється оформлення адміністративного матеріал вбачається, що заповнюються документи, в присутності двох свідків поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд у лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 відмовився, що підтвердили свідки назвавши свої П.І.Б . Поліцейський звертається до свідків та говорить про те, що зараз перепишуть їх дані у пояснення, свідки розписуються у незаповненних бланках пояснень, які у подальшому заповнюються поліцейським (09:43:00). В подальшому вбачається, як заповнюються документи, відбирається розписка про відсторонення від керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Форд Ескорт» (ас. 6).

В апеляційному суді опитаний поліцейський ОСОБА_12 пояснив, що прізвище ОСОБА_18 знайоме у зв`язку із складанням протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_18 було зупинено на підставі ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а саме автомобіль та кількість осіб, які знаходились в автомобілі, здались підозрілими. Під час зупинки транспортного засобу перевірялись документи. У зв`язку із воєнним станом перевіряли автомобіль, оскільки в автомобілі кількість осіб було більше, ніж двоє. Автомобіль було зупинено саме для перевірки документів. Після того, як перевірили документи, під час спілкування з ОСОБА_18 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Було виписано направлення і запропоновано ОСОБА_18 пройти освідування у лікаря нарколога, на що ОСОБА_18 відмовився, про що самостійно вказав у направленні. Після цього на ОСОБА_18 було складено за порушення п. 2.5 ПДР України, який направлено до суду. Також ОСОБА_18 було відсторонено від керування та передано розпискою водію, який на той час мав водійське посвідчення. Що стосується перевірки ознак наркотичного сп`яніння, то ознаки були помітні - тремтіння пальців рук, зіниці очей, які були звужені та не реагували на світло, але для перевірки останньої ознаки не використовувалось жодних світлових приладів. Підставою для направлення особи до лікаря нарколога є наявність ознак. Інформація про складання протоколу раніше за ст. 130 КУпАП щодо особи не є підставою для складання протоколу, по базі було встановлено, що відносно ОСОБА_18 раніше було складено протокол за ст. 130 КУпАП, але за вказаним протоколом рішення не було. Щодо підстав зупинки транспортного засобу, то кількість осіб в автомобілі викликали підозру у нього, як у працівника поліції, і саме тому він і зупинив транспортний засіб. Екіпаж поліції там офіційно знаходився, не просто в режимі патрулювання, згідно дислокації, яка була надана керівником, і перевірялись всі особи, які були підозрілі. Що стосується сумнів підозрілості автомобіля під керуванням ОСОБА_18 , то вони полягали в тому, що вікна автомобілю були затоновані, автомобіль був не на київській реєстрації. Через затоновані вікна транспортного засобу не було видно, хто в автомобілі, можливо в авто знаходиться особа, яка перебуває в орієнтуванні за вчинення злочину, а він (поліцейський) не бачить. Що стосується норми закону в частині зупинки транспортного засобу не на київській реєстрації, то ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачає зупинку транспортного засобу, який можливо причетний до вчинення адміністративного чи кримінального правопорушення. Він ( ОСОБА_19 ) визначив можливість причетності транспортного засобу до вчинення адміністративного чи кримінального правопорушення саме через затоновані вікна, оскільки він не бачив, хто перебуває за кермом автомобілю. Саме вказані обставини перешкоджали йому перевірити причетність чи непричетність до вчинення правопорушення. Вони не роз`яснюють, що особа може відмовитись від проходження огляду, а роз`яснюють про те, що особа направляється для проходження огляду. Якщо б він роз`яснював про те, що особа має право відмовитись, то в такій ситуації виглядало б як спонукання до відмови. Він пояснював про те, що ОСОБА_18 може проїхати до лікаря нарколога для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у зв`язку із виявленими ознаками, але йому не було заборонено відмовитись, до нього не застосовувалась сила для проходження огляду у лікаря нарколога, йому не говорили, що він не має права відмовитись, ОСОБА_18 був наданий вибір, його ніхто не змушував проходити. Якщо особа погоджується пройти огляд, то у відповідності до Інструкції № 1452/735 він (поліцейський) виписує направлення і везе особу до лікаря нарколога. ОСОБА_18 не надав згоди для проїзду до лікаря нарколога, але детально не пам`ятає, оскільки пройшов тривалий час.

Після перегляду відеозапису подій, ОСОБА_19 вказав про те, що вимога ст. 63 Конституції України полягає у ненаданні свідчень проти себе, рідних, близьких осіб, коло яких визначено законом. Що стосується відеозапису, на якому зафіксована, що вони роз`яснюють ОСОБА_2 , що особа має право відмовитись від проходження огляду, скориставшись ст. 63 Конституції України, то не пам`ятає, до чого це зазначалось, і, швидше за все, так говорить у випадку, коли запитує з приводу пояснень по ситуації, у протоколі чи на окремому аркуші, що особа має право не надавати пояснень. Що стосується внесення додаткових даних у протокол після підписання протоколу свідками, то свідки засвідчують сам протокол, свідки розписуються вже після того, як дані заносяться у протокол, коли зазначено дані особи, на яку складено протокол, за якою статтею, яке порушення. Що стосується того, що він ( ОСОБА_19 ) надав свідкам на підпис пустий бланк протоколу, - не пам`ятає таких обставин, це було давно. Що стосується підстави зупинки транспортного засобу, за кермом якого був ОСОБА_18 , те, що вікна авто незатоновані, то на той час відпрацьовували автомобілі саме за такими критеріями, він ( ОСОБА_19 ) був на відстані і автомобіль здався підозрілим, погано бачив хто знаходився в салоні автомобілю. Щодо перевірки ознак у ОСОБА_18 , то на той час йому ( ОСОБА_19 ) не потрібен був світловий прилад, він скористався денним світлом - світило сонце, зіниці очей ОСОБА_18 не реагували на світло, ознака була перевірена. Що стосується пропозиції ОСОБА_18 проїхати до медичного закладу, то спершу його ( ОСОБА_19 ) колега запитав ОСОБА_18 , чи він погоджується проїхати до лікаря нарколога, а пропозиція поїхати до лікаря нарколога вже була в подальшому. Спершу було тільки питання, чи ОСОБА_18 поїде, про почервоніння очей, як ознаки сп`яніння, зауважував колега. Ознаки вписані у направлення, яке він і складав, а також ознаки написані у протоколі, якого він ( ОСОБА_19 ) також складав. Що стосується довідки у лікаря нарколога, то розмову з приводу довідки вів колега, він ( ОСОБА_19 ) пояснював тільки з приводу ст. 63 Конституції України. З приводу роз`яснення права відмовитись від проходження огляду, то це говорив колега, і те, що п. 2.5 ПДР України передбачає обов`язок - це питання також до колеги, він ( ОСОБА_19 ) такого не роз`яснював. У той момент виконував свої службові обов`язки, і коли колега роз`яснює те, що не передбачено, мав роз`яснити обов`язок пройти відповідний огляд на стан сп`яніння, але чому цього не зробив, пояснити не може. На відеозаписі, коли йде мова про ознаки сп`яніння, не його ( ОСОБА_19 ) голос, це голос колеги. Що стосується роз`яснення з приводу довідки обліку наркозалежних, то було на меті роз`яснити процедуру. Хто саме говорив про те, що особа буде поставлена на облік наркозалежних, - не пам`ятає, що саме він мав на увазі і чому він так сказав, пояснити не може. Коли колега говорив про право особи, то він ( ОСОБА_19 ) назвав тільки ст. 63 Конституції України, він ( ОСОБА_19 ) не мав на увазі в контексті, що особа може відмовитись на підставі ст. 63 Конституції України. Стаття 63 Конституції України була ще озвучена тоді, коли колега говорив, що справу буде направлено до суду і згідно ст. 63 Конституції України особа має право не свідчити проти себе, і це звучало в контексті, що в особи є права. Колега пояснював з приводу відмови не свідчити проти себе, особисто він ( ОСОБА_19 ) говорив про те, що справу буде направлено до суду, прийнято рішення. Також він ( ОСОБА_19 ) роз`яснював ОСОБА_18 про те, що поїдуть до лікаря, отримають висновок, а далі пояснив про те, що буде довідка з приводу наркозалежних. З приводу фрази, що у будь-якому випадку буде суд, то під час спілкування з ОСОБА_18 за рахунок ст. 130, яка до даної події вже була складена та направлена до суду, то було тільки спілкування з цього приводу, не було конкретне ствердження, що в будь-якому випадку буде суду. З приводу даної обставини по відеозапису, то це говорив колега, що у будь-якому випадку буде суд. Що стосується обставини, яка зазначено по відео: «до лікаря поїдемо, довідку отримаємо, на облік поставимо», то він ( ОСОБА_19 ) просто роз`яснював процедуру з приводу направлення до лікаря нарколога. Що стосується тієї обставини, що свідки підписали пустий протокол, то в той момент, як вбачається з відеозапису, не можна однозначно вказати, що це був саме бланк протоколу, оскільки він ще заповнював тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, а що стосується пояснень свідків, то їх писав колега. На момент події він був забезпечений портативним нагрудним відеореєстратором, який був увімкнений під час спілкування з ОСОБА_18 , а що стосується того факту, що відеозапис не переданий, не надавалось відео з його ( ОСОБА_19 ) бодікамери, то це питання до технічного відділу. Що стосується того факту, що були дописи у протокол після підпису свідків, на відеозаписі не видно, що це бланкова продукція або будь-який інший папірень, а докази зі сторони захисту про те, що це була бланкова продукція, в якій він (поліцейський) писав, то таких немає доказів. Можливо тоді він ( ОСОБА_19 ) почав писати рапорт або коротеньку відписку, додаткові записи для себе. Захисником доказів не надано що він ( ОСОБА_19 ) щось додавав у протокол після підпису свідків.

Опитаний під час апеляційного розгляду поліцейський патрульної поліції ОСОБА_11 пояснив, що ОСОБА_18 пам`ятає у зв`язку з оформленням адміністративного матеріалу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На трасі М 06 - виїзд з с. Чайки зупинили транспортний засіб, в якому були пасажири. У зв`язку з чим було зупинено транспортний засіб, на підставі ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» чи автомобіль перебував у розшуку чи було порушення ПДР України, не пам`ятає. За порушення жодних документів не складали, можливо, це було малозначне порушення. Скоріш за все зупинили на підставі п. 4 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» - авто у розшуку перебуває. При перевірці документів та при спілкуванні з водієм було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Запропонували пройти огляд у медичному закладі, на що особа відмовилась в присутності двох свідків. Наявність ознак сп`яніння у ОСОБА_18 перевіряли спільно. У ОСОБА_18 було виявлено наступні ознаки: блідість обличчя, зіниці не реагували на світло, була денна пора доби, світило сонце, він закрив очі - відкрив, зіниці не реагували на світло. Ще було порушення мови. ОСОБА_18 пропонували прикрити очі, відкрити, і подивились на зіниці. Підставою для направлення особи до медичного закладу були виявлені ознаки. Він ( ОСОБА_11 ) не чув такої підстави, як направлення особи до медичного закладу у зв`язку із складанням на особу раніше протоколу. Не пам`ятає, чи ОСОБА_18 висловлював згоду на проходження огляду на стан сп`яніння. Якщо б ОСОБА_18 погоджувався, то поїхали б до медичного закладу до лікаря нарколога. ОСОБА_18 пропонували неодноразово проїхати до лікаря нарколога. У випадку, якщо особа погоджується пройти огляд, то виписується направлення, зазначаються ознаки, їдуть до медичного закладу. ОСОБА_18 роз`яснювали про те, що ОСОБА_18 може відмовити від проходження огляду, це його ( ОСОБА_18 ) особисте право. В інструкції зазначено про те, що особа може відмовитись. Відповідно до п. 2.5 ПДР України ОСОБА_18 відсторонили від керування. Протокол щодо ОСОБА_18 складав колега, пояснення свідків відбирали разом, він ( ОСОБА_11 ) писав. Після того, як свідки підписали пояснення, з приводу подальшого внесення інформації про дату, час та місце вчинення правопорушення та відмови від проходження ОСОБА_18 після того, як свідки залишили місце події, то він ( ОСОБА_11 ) не пам`ятає. Коли свідки підписали протокол, він ( ОСОБА_11 ) не пам`ятає, чи дописував щось колега у протокол. Внесення додаткових даних до протоколу після підписання протоколу свідками - не допускається. Все спілкування фіксувалось на камеру.

Після перегляду відеозапису ОСОБА_11 вказав про те, що причина зупинки транспортного засобу ОСОБА_18 була через те, що такий же автомобіль перебував у розшуку. Факт того, що ОСОБА_18 спершу погодився пройти огляду у медичному закладі, а його не повезли до медичного закладу, то у присутності двох свідків було написано направлення, і водій відмовився, а те, що першочергово ОСОБА_18 погодився, то в подальшому, мабуть, передумав, відмовився. Два свідки були зупинені для того, щоб зафіксувати, що у подальшому особа передумала проходити огляд у медичному закладі. Невідомо, чому особа відмовилась. Коли писалось направлення, особа відмовилась. Що стосується факту того, що лікар надасть довідку, що ОСОБА_18 вживав, то він ( ОСОБА_11 ) у цьому не був впевнений. Малось на увазі, коли особа пройде огляд, лікар надасть довідку, а що стосується того, що буде суд, то малось на увазі, що рішення виносить суд. Щодо відмови по ст. 63 Конституції України, не малось на увазі, що особа має право відмовитись, відповідно до вказаної норми, малось на увазі, що особа має право не надавати пояснення. Якщо особа відмовляється, оформлюється протокол за відмову від проходження огляду. Щодо довідки про наркозалежність, то роз`яснювалась процедура, як це відбувається.

Оцінюючи наявні у справі докази, апеляційний суд доходить такого висновку.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 6 ст. 266 КУпАП передбачено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився.

У той же час, згідно з наявним у справі відеозаписом встановлено, що на пропозицію поліцейського проїхати до лікаря-нарколога з метою огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 погодився.

У даному випадку поліцейський, отримавши згоду ОСОБА_1 на проведення огляду на стан сп`яніння, мав би виконувати вимоги п. 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 9 листопада 201 року, згідно з яким з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Проте, працівник патрульної поліції почав вчиняти дії, направлені на спонукання ОСОБА_1 до відмови від проведення огляду, тобто, до вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, вказуючи про те, що у любому випадку лікар надасть довідку, що буде суд, що ОСОБА_1 поставлять на облік як наркозалежного, тобто, почав повідомляти ОСОБА_1 негативні наслідки проходження ним огляду у лікаря-нарколога. Після цього поліцейський почав повідомляти ОСОБА_1 неправдиву інформацію та роз`яснювати не передбачені законодавством права останнього.

Однак, законодавством не тільки не передбачено права водія відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, а й встановлено обов`язок водія пройти такий огляд на вимогу працівника поліції.

Даючи оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що усі зазначені дії поліцейського, вчинені після того, як ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, були незаконними, оскільки роз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, прав, які законодавством не передбачені, залякування зазначеної особи наслідками його постановки на облік, повідомлення про беззаперечне виявлення в нього слідів наркотичних засобів, не тільки не передбачені чинним законодавством, а й по суті вчинені виключно з метою спонукання ОСОБА_1 до висловлення відмови від проходження огляду.

З огляду на конкретні обставини зазначеної справи, є очевидним, що без зазначених протиправних дій працівника патрульної поліції, правопорушення не було б вчинено, тобто, мала місце провокація та схиляння ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду.

Наведене, унеможливлює зробити висновок про добровільність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що обґрунтовано захисник послався в апеляційній скарзі.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, апеляційний суд доходить висновку про відсутність достатніх підстав для притягнення ОСОБА_1 в даній конкретній ситуації до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду обставин.

Проте, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено рішення суду у разі недоведеності винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому апеляційний суд доходить висновку про закриття провадження в цій частині на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 вказаного складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, постанова суду підлягає скасуванню, провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення сері ААБ № 226954 від 7 червня 2022 року, а тому апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника Харчука Олександра Петровича в інтересах ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 4 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, провадження у справі закрити на підстав п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва