ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2022 Справа №607/12198/22

Провадження № 3/607/6150/2022

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатна Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли із Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 ,

за ч.2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №118361, 09 вересня 2022 року о 10.00 год. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_2 , розпивав алкогольні напої, а саме горілку в присутності своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим своїми діями порушив вимоги ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи про адміністративне правопорушення не з`явився, однак про розгляд справи повідомлявся належним чином. Враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглядати справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 2 ст. 184 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини , піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 12 Законну України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі серії ВАВ № 118361 від 11 вересня 2022 року долучено:

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 11 вересня 2022 року, згідно яких останній визнає, що він 09 вересня 2022 року о 10.00 год. перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_2 , розпивав алкогольні напої, а саме горілку в присутності своїх трьох малолітніх дітей;

- свідоцтва про народження: ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 17 квітня 2021 року, ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 03 березня 2020 року, ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 від 24 грудня 2022 року, згідно яких батьком останніх є ОСОБА_1 ;

- копію постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 липня 2022 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Із вказаних документів вбачається, що 09 вересня 2022 року о 10.00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_2 , розпивав алкогольні напої, а саме горілку в присутності своїх трьох малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Проте, із цих документів не вбачається, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання покладених на нього обов`язків щодо належного виховання та забезпечення необхідних умов для життя чи навчання своїх малолітніх дітей. Інших доказів до протоколу не долучено.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Проте, в порушення вказаних норм, в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували від яких саме обов`язків, визначених законодавством України, ухилявся ОСОБА_1 , у чому конкретно полягало невиконання таких обов`язків та яким чином його дії або бездіяльність призвели до його ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання та навчання його неповнолітньої підопічної.

Відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 184, 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

CуддяЛ. В. Делікатна