П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

14 жовтня 2022 року м.Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Борцова А.А., розглянувши матеріал, який надійшов з відділення поліції №6 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.156 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянки України, ФОП, мешкає по АДРЕСА_1 ,-

якій, згідно ст.268 КУпАП, роз`яснені її права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ 006824 від 02.09.2022 року, складеним ПОГ СВГ ВП Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Бородаєм Є.Ю., 02.09.2022 р. близько 13.30 год. в магазині «Дніпро», розташованому в господарському приміщенні будинку № 1 по бул.Миру м.Вільногірськ гр. ОСОБА_1 здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного збору, чим порушила правила торгівлі тютюновими виробами.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.156 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що всі тютюнові вироби були з акцизними марками, але різного кольору, у зв`язку з чим співробітник поліції вирішив, що вони підроблені. Пачки цигарок, які поліцейські вважали підроблені були оглянуті та залишені їй на відповідальне зберігання.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, суддя дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю по наступним підставам.

Так, відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як і в Конституції, так і в міжнародних актах (Загальна декларація прав людини, Конвенція про захист прав людини та основних свобод, Міжнародний пакт про громадянські і політичні права), йдеться про застосування принципу презумпції невинуватості у справах про притягнення до відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень.

Однак, адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення мають аналогічний склад, а їх відмежування один від одного проводиться за ступенем суспільної небезпеки, тому з урахуванням принципу верховенства права, презумпція невинуватості діє у всіх випадках звинувачення людини (суб`єкта приватного права) державою, в тому числі, і в разі притягнення особи до відповідальності за адміністративні правопорушення.

Крім того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р.)

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа №21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі №21-519а14.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність , яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами, тобто складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, в тому числі: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За змістом вимог ст.256, ч.1 ст.257 КУпАП, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вказано у справах «Малофеева проти Pocії» (рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) та «Карелін проти Pocії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейського суду з прав людини, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Вимогами ст.252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП).

Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Разом з тим, при складанні протоколу посадовою особою об`єктивна сторона правопорушення в діях ОСОБА_1 належним чином не встановлена.

Так, диспозицією ч.1 ст.156 КУпАП, передбачена відповідальність за торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку.

Разом з тим, у протоколі вказано, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю тютюновими виробами без марок «акцизного збору», хоча поняття «збору» та «податку» не є тотожними, а відтак фабула правопорушення, викладена у протоколі, яким визначаються межі даного судового розгляду, не відповідає диспозиції вищевказаної норми закону.

Окрім того, у протоколі не вказано які саме правила торгівлі тютюновими виробами порушила ОСОБА_1 , хоча диспозиція вищевказаної норми є бланкетною, тобто відсилочною.

Окрім того, у протоколі посадовою особою не зазначено у якій кількості здійснювалася торгівля тютюновими виробами без марок акцизного податку, що також є необхідним елементом об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

До того ж, в протоколі вилучення речей (а.с.2-3) не вказано, що оглянуті тютюнові вироби не мають марок акцизного податку, лише зазначена кількість товару який оглядався, час проведення цієї процесуальної дії у протоколі також не вказано, фото таблиця до даного протоколу (а.с.8) не містить будь- яких даних про особу, яка її склала, тому даний протокол та фототаблицю до нього суддя не приймає у якості допустимих доказів по справі на підтвердження зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Крім того, санкцією ч.1 ст.156 КУпАП передбачено застосування обов`язкового додаткового стягнення у виді конфіскації виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, однак в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 здійснювалася торгівля тютюновими виробами без марок акцизного податку, будь-які дані про отримання виручки від реалізації тютюнових виробів також відсутні, а відтак об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, в цій частині, посадовою особою при складенні протоколу також не встановлена, а відсутність цих даних унеможливлює застосування вказаного стягнення.

Таким чином, оскільки об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в діях ОСОБА_1 не конкретизована, достатніх, допустимих та безсумнівних доказів на підтвердження її винуватості не надано, а суд не може редагувати фабулу правопорушення самостійно та відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, тому провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.156 КУпАП слід закрити за відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення в її діях.

Судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Сигарети в кількості 86 пачок, які знаходяться на зберіганні ОСОБА_1 (а.с.6) слід залишити останній.

Керуючись ст. 40-1, п.1 ст.247, ч.1 ст.ст.156, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення- закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Сигарети в кількості 86 пачок, які знаходяться на зберіганні ОСОБА_1 - залишити останній.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: підпис А.А. Борцова