ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1141/22 Справа № 431/5703/21 Суддя у 1-й інстанції - Олійник С.В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2022 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови та апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Старобільського районного суду Луганської області від 17 січня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Ананьїв Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Старобільського районного суду Луганської області від 17 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Згідно з оскаржуваною постановою, 03.08.2021 о 00 годин 10 хвилин на вул. Монастирська м. Старобільська, ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився у лікаря, за адресою: м. Старобільськ, вул. Монастирська, буд. 67, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеною постановою, ОСОБА_1 15.02.2022, поза межами процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити пропущений строк на оскарження постанови, постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку оскарження судового рішення, апелянт вказує на те, що в суді першої інстанції постанова була винесена без його участі, а копію постанови отримав лише 02.02.2022, тому просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити його.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на незаконність судового рішення, оскільки оскаржувана постанова прийнята з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що працівники поліції зупинили його на вулиці, яка погано освітлювалась, тому не зміг належним чином ознайомитись зі змістом складеного щодо нього протоколу та надати письмові пояснення, оскільки не він заперечував факт вживання спритних напоїв напередодні, але вважав за можливе надати пояснення стосовно цього. Окрім того, вказує, що судом першої інстанції незаконно притягнуто його до адміністративної відповідальності, оскільки з моменту вчинення правопорушення пройшло 6 місяців, а у відповідності до положень ч. 2 ст. 38 КУпАП стягнення у справі про адміністративне правопорушення може бути накладене не пізніше трьох місяців з дня його вчинення, тому, на його думку, судом було порушено в цьому випадку, норми матеріального права. До того ж, звертає увагу, що суд належним чином не повідомив його про дату, та час судового розгляду, чим порушив права, передбачені ст. 268 КУпАП, що, на переконання апелянта, вказує на незаконність судового рішення, а постанова з цих підстав підлягає скасуванню.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі, тому суд, враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 17 січня 2022 року, тоді як апеляційна скарга подана 15 лютого 2022 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що постанова винесена за відсутності ОСОБА_1 , а оскаржуване рішення він отримав лише 02 лютого 2022 року, а також виходячи з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішеннь суду, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження постанви.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті заявлених у ній вимог, суд виходить з того, що відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні цього правопорушення, підтверджується доказами, наявними у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №506753, поясненнями ОСОБА_1 , висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість №139 від 03.08.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані наркотичного або алкогольного сп`яніння, яка настає за умови наявності відповідного медичного висновку.

Отже, об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Доводи апелянта про те, що його зупинили на вулиці, яка погано освітлювалась, тому він належним чином не зміг ознайомитись зі змістом протоколу та не надав свої письмові пояснення, не заслуговують на увагу, оскільки протокол складався в приміщенні медичного закладу, а не на вулиці, до того ж, в справі наявні його письмові пояснення, а також з протоколу видно, що він, без жодних зауважень, підписав протокол й зазначив в ньому, що вину визнає і перед тим, як сісти за кермо автомобілю, вжив 150 горілки.

Посилання ОСОБА_1 на те, що судом першої інстанції не було дотримано вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП, й його незаконного притягнуто до адміністративної відповідальності поза межами встановленного законом строку, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки до правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, запстосовуються строки, встановлені ч. 6 ст. 38 КУпАП, та адміністративне стягнення у цьому випадку може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Доводи апеляційної скарги про те, що місцевий суд належним чином не повідомив його про дату, та час судового розгляду, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП, є необгрунтованими, оскільки справа містить відомості про належне повідомлення ОСОБА_1 про його виклик у судове засідання, а саме довідки про доставку смс - повідомлення на його ім`я, тоді як ОСОБА_1 своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався.

Разом з цим, апеляціний суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначає, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Крім того, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, при апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції положень ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Разом з цим, суд, враховуючи, що ОСОБА_1 відповідно до довідки, яка складена інспектором СРПП Головного управління Національної поліції в Луганській області, станом на 12 серпня 2021 року не отримував посвідчення водія, обгунтовано не застосував такий вид адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами.

Отже, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, у зв`язку з чим скаргу слід залишити без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови, задовольнити.

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на оскарження постанови Старобільського районного суду Луганської області від 17 січня 2022 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Старобільського районного суду Луганської області від 17 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко