Справа № 361/2600/22
Провадження № 3/361/2058/22
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 3/361/2058/22, справа № 361/2600/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» вересня 2022 року м. Бровари Київської області

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василишин В.О., за участю адвоката Процика Д.Г., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від інспектора сектору адміністративної практики Броварського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 257195 від 17 червня

2022 року, ОСОБА_1 близько 02 години 10 хвилин 17 червня 2022 року поблизу будинку № 25 по

вул. Чехова в с. Гоголів Броварського району Київської області керував автомобілем марки «ВАЗ 2107»

н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, порушення координації рухів), від проходження огляду для визначення стану сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки за допомогою спеціального приладу та у закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

До суду ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, інтереси останнього в суді представляв адвокат Процик Д.Г. За вказаних обставин, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність особи, відносно якої вирішується питання притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адвокат Процик Д.Г. подав до суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 257195 від 17 червня 2022 року, звертав увагу на порушення, допущені працівниками поліції при складанні адміністративного матеріалу, порушені права особи на захист, передбаченому ст. 59 Конституції, не дотримання вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015року та Порядку направлення водіїв транспортних для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КабМіну № 1103 від 17.12.2008. Просив суд долучи до матеріалів справи відеозапис обставин складання адміністративного матеріалу, а враховуючи допущені порушення, просив суд закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши думку адвоката Процика Д.Г., дослідивши повно, об`єктивно та всесторонньо матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При перегляді відеозапису обставин складання адміністративного матеріалу, встановлено, що ОСОБА_1 вину не визнавав та заявляв клопотання про надання йому можливості скористатися правовим захистом. В порушення вимог ст. 59 Конституції України, у реалізації такого права, працівниками поліції такої можливості його було позбавлено. Положеннями ст. 64 Конституції передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. При цьому, не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені зокрема, ст. 59 Конституції. Крім того, у зв`язку з неявкою в судове засідання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 неможливо безпосереднього дослідити їх пояснення. Письмові пояснення вищезазначених свідків, долучені до матеріалів справи, містяться на заздалегідь надрукованих бланках, в них не конкретизовано у якому саме сп`янінні перебувала особа, що притягається до адміністративної відповідальності. Бланк направлення до закладу охорони здоров`я не містить підпису ОСОБА_1 , що разом з його запереченням здійснення такого направлення, ставить під сумнів дотримання працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015року та Порядку направлення водіїв транспортних для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КабМіну № 1103 від 17.12.2008. Також ОСОБА_1 , відносно якого складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у порушення вимог ст. 266 КУпАП, як свідчать зібрані у справі матеріали, не відсторонено від керування транспортним засобом.

Діючи відповідно до практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо передбачені санкції за скоєне правопорушення є достатньо суворими, правопорушення має природу кримінального злочину і судовий розгляд має відповідати принципу справедливості.

Розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження. Суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, та мінімальний розмір штрафу, визначений ч. 2 ст. 52 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Відповідно до презумпції невинуватості, унормованої в ст. 62 Конституції України, згідно з якою, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, всі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищезазначене, суд вважав, що провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 221, 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, відповідно до ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин