ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/3275/22

провадження № 3/0285/2645/22

17 жовтня 2022 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

з участю секретаря Клечковської М. М.,

особи, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний матеріал, який надійшов

від Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянинаУкраїни,

уродженцям. Запоріжжя,

якийзареєстрованийта проживає по АДРЕСА_1 ,

пенсіонера,

за статтями 122-4 та 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 23.07.2022 о 13 год., керуючи автомобілем Вольксваген Гольф, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Новоград-Волинський на регульованому перехресті поблизу автовокзалу, рухаючись в напрямку вулиці Шевченка, будучи в крайній правій смузі, не надав перевагу в русі автомобілю Рено, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався лівою смугою прямо, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення задньою частиною свого транспортного засобу у задню праву частину автомобіля Рено. Будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди (дал ДТП), ОСОБА_2 залишив місце її скоєння.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні ДТП не визнав та пояснив, що жодних правил дорожнього руху не порушував, а винуватцем аварії є саме інший автомобіль, який його обігнав та виїхав на його смугу руху. Визнає лише те, що поїхав з місця пригоди, не зупинившись.

Інший учасник ДТП ОСОБА_4 в суді від 07.09.2022 підтвердив суду обставини, викладені у протоколах. Зазначав, що знаходячись у лівій смузі руху, напрямок свого руху не змінював. Натомість водій автомобіля з реєстраційним номером НОМЕР_2 , рухаючись у крайній правій смузі, без подачі сигналу покажчиком повороту, виїхав на його смугу та вдарив його автомобіль у задню частину. При цьому він не зупинився, а поїхав далі. Пояснював, що саме він викликав працівників поліції.

Заслухавши пояснення учасника процесу, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху України (далі ПДР), згідно з п.1.9 яких особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Водії транспортних засобів повинні створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди іншим громадянам.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення та схемою наслідків ДТП. З останньої видно, що автомобіль Рено знаходиться у лівій смузі руху та має пошкодження заднього бамперу, правих дверей та фари.

Підставою для складання відносно ОСОБА_2 адміністративних протоколів стало порушення ним вимог: п.11.10 ПДР, згідно якого на дорогах, проїзна частина яких поділена на смуги руху лініями дорожньої розмітки, забороняється рухатися, займаючи одночасно дві смуги; та п.2.10 ПДР, відповідно до якого у разі причетності до ДТП водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб, не переміщати його і залишатися на місці пригоди та повідомити про неї поліцію, чекаючи її прибуття.

Рух проїзною частиною відразу кількома смугами знижує пропускну здатність автомобільних доріг. Такий рух призводить до зменшення бокового інтервалу на сусідніх смугах і ускладненню можливостей маневрування автомобілів, а також порушення п.11.2, де вказано про те, що транспортні засобі мають рухатись якнайближче до правого краю проїзної частини.

Вибір водієм безпечної швидкості руху транспортного засобу є основою створення безпечних умов руху останнього. На водія покладається відповідальність, яка зобов`язує його контролювати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, особливості перевезення пасажирів чи багажу, а також справність автомобіля.

Перед початком руху водій повинен пам`ятати, що кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ПДР.

Під час з`ясування причин виникнення ДТП важливою обставиною є розташування транспортних засобів для того, щоб об`єктивно виявити винних. Разом з тим, ОСОБА_2 з місця ДТП поїхав, не зупиняючись. Його посилання на ту обставину, що він не зрозумів, що відбулось зіткнення з іншим транспортним засобом, є безпідставними, оскільки в судовому засіданні він пояснював, що відчув попереду тертя між автомобілями та навіть обурився на водія Рено.

Твердження ОСОБА_2 про те, що у скоєнні ДТП винен водій автомобіля Рено спростовуються дослідженими судом матеріалами справи і не підтверджені жодними належними доказами.

Протоколи складені у відповідності до вимог наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію».

Будь-яких сумнівів щодо належності та допустимості доказів не знаходжу.

ОСОБА_2 не було спростовано факту порушення ним правил дорожнього руху 23 липня 2022 року та відповідно факту вчинення адміністративного правопорушення. Таким чином, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 є ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП. Обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність, не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчинених правопорушень, які є суспільно небезпечними; особу ОСОБА_2 , який не надав будь-яких доказів на спростування своєї вини та не усвідомив протиправність своїх дій; всі обставини справи в їх сукупності та вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкції за найтяжче правопорушення. Вважаю вказане адміністративне стягнення за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті його накладення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Дієвість застосування до ОСОБА_2 штрафу, розмір якого за санкцією ст.122-4 КУпАП становить 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виключається.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

В підсилення своєї правової позиці, звертаю увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошував, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки водіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

З особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також належить стягнути судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на працездатних осіб.

Керуючись статтями 33-35, 40-1, 122-4,124, 247, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП,

та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин