Справа № 444/1757/22
Провадження № 3/444/931/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ., захисника ОСОБА_1 - адвоката Микуш Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовкві Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підберіжжя, Долинського району Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого доцентом кафедри сільськогосподарських машин ЛНАУ, інваліда 3-ї групи; волонтера, паспорт НОМЕР_1 виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 07.10.1997 року; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

До суду надіслано протокол серії ААД № 076242 від 29.07.2022 року, який складено інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону № 2 УПП у Львівській області ст. лейтенантом поліції Гусяк Д.М. відносно ОСОБА_1 , згідно якого ОСОБА_1 , 29.07.2022 року о 22 год. 02 хв. в м. Дубляни по вул. Дачна, 20 керував транспортним засобом марки "VOLKSWAGEN T4", номерний знак НОМЕР_3 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою алкотестеру "Драгер". Результат 0,23 проміле. Такими своїми діями, на думку складача протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 28.07.2022 року прибув із зони бойових дій, як волонтер, перебуваючи за кермом більше як 48 год. 29.07.2022 року близько 22:00 год. він перебував в автомобілі марки "VOLKSWAGEN T4"д.н.з НОМЕР_4 у Львівській області, м.Дубляни, вул.Дачна, 20, який був припаркований на узбіччі, та задрімав. В якийсь момент до нього підійшли працівники поліції та попросили пред`явити документи для перевірки. Розуміючи, що в Україні оголошено воєнний стан ОСОБА_1 такі пред`явив та працівники поліції їх перевірили, оглянувши також всередині його транспортний засіб. Згодом, один із працівників поліції запитав чи вживав ОСОБА_1 якісь алкогольні напої, на що останній категорично заперечив, та йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер. Розуміючи ситуацію в країні, а також те, що наближалася комендантська година, він на таку пропозицію працівника поліції погодився. Зауважив, що ні один із працівників поліції йому не представився, жодних прав йому не роз`яснив. Близько 40 хвилин працівники поліції чекали прилад за допомогою якого будуть проводити огляд, який згодом привезли іншим екіпажем патрульних поліцейських. Проходячи огляд ОСОБА_1 звернув увагу, що прилад може бути несправним, оскільки його численні спроби продути прилад не давав результату. На черговій із спроб прилад показав результат 0,23%. З даним результатом він не погодився, оскільки не вживав будь-яких заборонених препаратів, в тому числі алкогольних. В медзаклад він не поїхав, оскільки вже була комендантська година. Окрім цього, вважав, що так як він не керував транспортним засобом, а лише сидів у припаркованому на узбіччі автомобілі, а тому у нього немає потреби проходити медогляд у закладі. Вважає, що в його діянні відсутній подія і склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, просить провадження по справі закрити.

Крім цього пояснив, що з відеозапису (нагрудної камери), яку додано до матеріалів справи працівниками патрульної поліції керування ним автомобілем на відеозаписі не зафіксовано, зупинка працівниками патрульної поліції ним під час керування транспортним засобом також не зафіксована, таке відео відсутнє.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Микуш Д.М. в судовому засіданні просив суд закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З метою повного з`ясування усіх обставин справи, в судовому засіданні було детально оглянуто та проаналізовано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 076242 від 29.07.2022 року та додані до нього матеріали, зокрема, відеозаписи події, що покладені в основу складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Слід звернути увагу, що із наданих відеозаписів вбачається, що дійсно працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру "Драгер" та такий не відмовився і неодноразово його продував. Лише після кількаразового його продуття ОСОБА_1 , прилад показав результат 0,23 проміле.

Керування ОСОБА_1 автомобілем на відеозаписі не зафіксовано, зупинка працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом також не зафіксована.

Відповідно до п.5 Розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/32999 «включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.».

Відповідно до п.2 Розділу 3 даної Інструкції включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Згідно ч.1 Розділу 7 даної Інструкції під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються:

1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу;

2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб;

3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису;

4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції;

5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Тобто, як вбачається з наведеного, відеореєстратор, нагрудна камера, поліцейського повинні бути ввімкненими від самого початку контакту з особою до закінчення розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно цієї особи.

В той же час, як вбачається із відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, наявних в матеріалах справи, такі фіксують лише коли працівники поліції здійснюють пошук приладу Драгер для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, його проведення, складання та оголошення протоколу про адміністративне правопорушення.

Тим не менше, наявні в матеріалах справи відеодокази не відображають, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом, порушує ПДР, зупинку його транспортного засобу, початку спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 та інше.

Більше того ОСОБА_1 в судовому засіданні наголосив на тому, що йому з працівників поліції ніхто не роз`яснював будь-яких прав, в тому числі передбачених ст.268 КУпАП. Такі пояснення узгоджуються з наявними у справі відеоматеріалами на яких не відображена інформація, що такі права, особі, яка притягається до відповідальності, роз`яснювалися.

Враховую, що ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнав та пояснив, що в стані алкогольного сп`яніння не перебував, працівники патрульної поліції його не зупиняли, а підійшли до припаркованого авто та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння, підтвердив, що не відмовлявся пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці складення протоколу, оскільки транспортним засобом не керував, зважав на ситуацію в державі та наближення комендантської годин.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.

Чинне законодавство не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

За п.1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.74, (далі за текстом - Конвенція про дорожній рух) «Кожний транспортний засіб або склад транспортних засобів, які знаходяться в русі, повинні мати водія».

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «саме по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Так, відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі за текстом - ПДР) водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

В матеріалах справи не має жодного доказу, документу, як то постанова про адміністративне правопорушення чи інше на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, вчинення ним будь-якого правопорушення на момент перевірки працівниками поліцій в нього документів.

Більше того в матеріалах справи не має жодних доказів, що вищезазначений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції.

У своєму рішенні від 15.03.2019 Верховний суд у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а правоохоронці можуть зупиняти авто, лише коли є факт правопорушення. Зупинений, тобто до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли останній рухається. Коли ж особа перебуває за кермом транспортного засобу із навіть ввімкненим двигуном склад правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.

Законодавець чітко визначає, що суб`єктом, сфера дії на якою поширюється дія Правил дорожнього руху України, зокрема п. 2.9а вказаних Правил, є саме водій.

За таких обставин проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не відповідає вимогам вищезазначеного законодавства, а відтак не може братися судом до уваги.

Також, суд звертає увагу на порушення процедури оформлення адміністративних матеріалів.

Згідно до п. п. 8, 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану спяніння є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоровя, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

В матеріалах даної справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Усі ці дані в сукупності підтверджують вищезазначені порушення процедури оформлення адміністративних матеріалів, ставить під сумнів їх правдивість та оформлення.

Відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З аналізу даної статті вбачається, що з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія (судноводія) у стані сп`яніння, законодавством передбачена можливість відсторонення зазначених осіб від керування транспортними засобами або суднами. Відсторонення водіїв від керування транспортним засобом полягає у примусовому припиненні руху, звільнення транспортного засобу від особи, що їм керує, затримання посвідчення водія і здачі у разі необхідності транспортного засобу на платну стоянку або до відповідного органу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, наявних у справі відеоматеріалів в ОСОБА_1 було вилучено водійські права та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, однак його не було відсторонено від керування транспортними засобами, чим порушено ч.1 ст.266 КУпАП та підтверджує той факт, що останній не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 1 ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час розгляду справи не встановлено належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та доказів на спростування пояснень самого ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тобто в ході розгляду справи, детального дослідження доказів, зокрема, відеозаписів події, яка покладена в основу складеного протоколу, та які долучені УПП у Львівській області ДПП до матеріалів справи, не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його пояснення наданими матеріалами не спростовуються.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приходжу до висновку, що справа про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, оскільки його вина не доведена жодними належними доказами.

Відповідно до ст. 4 ч 2. Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 266, 283, ч. 2 ст. 284, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення- закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подаються до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Суддя: Зеліско Р. Й.