Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська
№ 201/7460/22
провадження 3/201/3382/2022
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2022 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та притягнутого за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:

Уповноваженою особою офіцером відділу організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку в гарнізонах військової частини НОМЕР_1 23 вересня 2022 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відносно ОСОБА_1 , про те, що 22 вересня 2022 року, близько 17 години 00 хвилин до військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , черговим ІНФОРМАЦІЯ_2 було доставлено військовослужбовця майора ОСОБА_1 , з явними ознаками вживання алкогольних напоїв, а саме: різкий запах алкоголю з рота, та не впевнені рухи, після чого останньому, було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але майор ОСОБА_1 відмовився від проходження про що було складено відповідний акт в присутності свідків.
Таким чином, майор ОСОБА_1 , в порушення вимог ст.ст. 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджених Законом України «Про Статус внутрішньої служби Збройних Сил України», виконував обов`язки військової служби від час правового режиму військового стану у стані алкогольного сп`яніння, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судового виклику на вказану у протоколі адресу, до суду не з`явився.
Відповідно до ч. 2 ст. 277 КУаПА справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 42-2, частиною першою статті 44, статтями 44-1, 106-1, 106-2, 162, 172-10 - 172-20, 173, 173-1, 173-2, 178, 185, частиною першою статті 185-3, статтями 185-7, 185-10, 188-22, 203 - 206-1, розглядаються протягом доби, статтями 146, 160, 185-1, 212-7 - 212-20 - у триденний строк, статтями 46-1, 51, 166-9, 176 і 188-34 - у п`ятиденний строк, статтями 101-103 цього Кодексу - у семиденний строк. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), розглядаються уповноваженою особою невідкладно після виявлення правопорушення та отримання відомостей про суб`єкта цього правопорушення.
Виходячи з положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, не є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю за можливе провести розгляд даної справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 , повністю підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом 1/37 від 23 вересня 2022 року про військове адміністративне правопорушення, рапортом, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, копією пояснень ОСОБА_2 , копією пояснень ОСОБА_3 , витягом із наказу від 31.05.2022 року № 135, копією військового квитка ОСОБА_1 серії - НОМЕР_2 , відповідно до яких, останній вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Приймаючи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , у виконанні ним обов`язків військової служби в нетверезому стані, вчиненого в умовах особливого періоду, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП України.
Відповідно до частини 1 статті 172-20 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Згідно з частиною 3 статті 172-20 КУпАП, дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Статтею 3 цього ж Закону передбачено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно статті 1 ЗУ «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 березня 2022 року № 2119-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Отже, правопорушення було вчинене в умовах особливого періоду, який на сьогодні діє в Україні, а саме під час дії воєнного стану.
Суд, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки вчиненого а також особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, відсутність відомостей про його притягнення до адміністративної відповідальності раніше, також зважаючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, дійшов висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Крім того, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
З огляду на викладене, ОСОБА_4 , слід звільнити від сплати судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 172-20, 283, 284, 299 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.А. Антонюк