П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2022 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О. О. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОККП в матеріалах справи відсутній, працюючої бригадиром в ТОВ «Росава Тайерс», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 150948 від 08.12.2021 року, 08.12.2021 року о 01 год. 14 хв. в м. Біла Церва, по вул. Некрасова, 84А, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Skoda SuperB», д.н.з. НОМЕР_2 , керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, на що вона категорично відмовилась.

Таким чином ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення заперечила та пояснила суду, що того дня близько 00 годин їй подзвонила її подруга та пояснила, що у її бабусі підвищився артеріальний тиск, тому вона попросила ОСОБА_1 , щоб вона завезла її до бабусі аби зробити укол, тому ОСОБА_1 відгукнулась та завезла свою подругу до бабусі. ОСОБА_1 зазначила, що повертаючись додому, вони зупинились біля магазину аби попити каву. Попивши каву, ОСОБА_1 перебуваючи за кермом автомобіля «Skoda SuperB» почала рух заднім ходом та допустила зіткнення з іншим автомобілем. Згодом на місце ДТП приїхали працівники поліції для складання адміністративних матеріалів. Оскільки на дворі було дуже холодно та ОСОБА_1 перебувала у стресовому стані, тому вона запитала у працівників поліції чи може вона випити алкоголь, на що працівник поліції дозволив ОСОБА_1 вживати алкогольні напої, тому подруга ОСОБА_1 пішла до магазину поруч та взяла коньяк, який пила ОСОБА_1 . Однак, згодом працівники поліції зазначили, що ОСОБА_1 необхідно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте оскільки ОСОБА_1 вже вживала алкоголь, що дозволили їй поліцейські, тому вона відмовилась від проходження огляду.

Захисник ОСОБА_1 Коннова Н.І. просила суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Надала суду відповідне письмове клопотання, в якому зазначила, що наявний в матеріалах справи диск з відеозаписами з нагрудної камери поліцейського не є безперервним та не містить всіх обставин події, а тому захисник вважає відеозаписи неналежним доказом у справі. Крім цього адвокат Коннова Н.І. вказала, що керуючи транспортним засобом ОСОБА_1 перебувала у тверезому стані, а вживання алкоголю вже мало місце після ДТП.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що того дня у її бабусі підвищився артеріальний тиск, тому ОСОБА_2 подзвонила до ОСОБА_1 та попросила її завезти до бабусі. Коли вони повертались додому від бабусі ОСОБА_2 , то по дорозі біля магазину попили каву та виїжджали, аби попрямувати додому, однак ОСОБА_1 допустила ДТП з іншим автомобілем. Коли працівники поліції здійснювали оформлення адміністративних матеріалів, то ОСОБА_2 з ОСОБА_1 вирішили випити коньяк аби зігрітись, оскільки надворі було холодно. Свідок ОСОБА_2 вказала, що працівники поліції дозволили ОСОБА_1 вживати алкоголь, тому вони випили трохи коньяку, проте згодом поліцейські зазначили, що ОСОБА_1 керувала автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Також свідок ОСОБА_2 зазначила, що керуючи транспортним засобом ОСОБА_1 перебувала у тверезому стані та алкоголь вжила вже після того, як вона вже не керувала автомобілем.

Допитана свідок ОСОБА_3 суду зазначила, що 08 грудня 2021 року вона приїхала на автомобілі до магазину, аби випити каву. Коли ОСОБА_3 перебувала в автомобілі то відчула поштовх та подивившись вперед, зрозуміла, що її автомобіль вдарив інший транспортний засіб. Коли ОСОБА_3 підійшла до транспортного засобу, що здійснив зіткнення аби поспілкуватись з водієм, то водій даного автомобіля ОСОБА_1 одразу почала говорити, що вона не винна у ДТП та грубо й агресивно себе поводила. Свідок ОСОБА_3 вказала, що у ОСОБА_1 одразу після ДТП, явно вбачались ознаки алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що того дня вона побачила, як автомобіль «Skoda» рухаючись заднім ходом здійснив ДТП з автомобілем «Honda CR-V», який належить ОСОБА_4 , та за кермом якого в той момент сиділа її дочка ОСОБА_3 . Тому ОСОБА_4 підійшла до водія автомобіля «Skoda», яким була ОСОБА_1 , аби з нею поспілкуватись з приводу ДТП. Коли ОСОБА_4 підійшла до автомобіля, то ОСОБА_1 відчинила дверцята автомобіля та одразу почала грубити та намагалась піти з місця ДТП, проте згодом повернулась та зазначала, нібито за кермом автомобіля ОСОБА_1 не перебувала. Свідок ОСОБА_4 суду вказала, що у ОСОБА_1 одразу після ДТП були виражені ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема у ОСОБА_1 була порушена координація рухів та порушення мови (затяжна мова). Крім цього, свідок ОСОБА_4 підтвердила, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовилась.

В судове засідання, яке було призначене на 04 жовтня 2022 року, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, ОСОБА_1 та її захисник адвокат Коннова Н.І. не з`явились, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направляли.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю.

У зв`язку із неявкою ОСОБА_1 та її захисника в судове засідання, суд також звертає увагу, що у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також суд враховує, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, з якою відкладення розгляду має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Аналогічну позицію було висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» та «Карнаушенко проти України.»

Тому, враховуючи, що ОСОБА_1 та її захисник адвокат Коннова Н.І. достеменно знали про розгляд справи відносно ОСОБА_1 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, із заявами про відкладення розгляду справи не зверталсиь, а також те, що підстави для відкладення розгляду даної справи відсутні, тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника.

Заслухавши пояснення захисника Ведмідь А.В. та її захисника адвоката Коннову Н.І., свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та дослідивши докази наявні в матеріалах справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 150948 від 08.12.2021 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.12.2021, письмові пояснення ОСОБА_4 від 08.12.2021, письмові пояснення свідка ОСОБА_5 від 08.12.2021, розписку ОСОБА_6 від 08.12.2021, рапорт поліцейського Тетяни Лебедевої від 08.12.2021, копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 292812 від 08.12.2021 року, копію схеми місця ДТП від 08.12.2021, копію письмових пояснень ОСОБА_3 від 08.12.2021, відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура направлення та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначається також Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суддя встановив, що 08 грудня 2021 року о 01 год. 14 хв. в м. Біла Церква Київської області, по вул. Некрасова, 84, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_2 , та здійснюючи рух заднім ходом здійснила зіткнення з транспортним засобом «Honda CR-V» з д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 .

На місце даної дорожньо-транспортної пригоди прибули працівники поліції та під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , працівники поліції виявили у неї ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, тому водію ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, або в найближчому визначеному для цього закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 відмовилась у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , чим ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Суд відхиляє доводи сторони захисту щодо тверджень, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом та зокрема в момент здійснення ДТП в тверезому стані та без ознак алкогольного сп`яніння, а факт вживання алкоголю мав місце вже після ДТП, коли ОСОБА_1 вже не виконувала функцію водія, та ті доводи, що остання вживала алкоголь з дозволу працівників поліції, а також суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_2 , оскільки такі доводи спростовуються показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які вказують, що під час спілкування з ОСОБА_1 одразу після здійснення нею ДТП, остання перебувала в стані алкогольного сп`яніння керуючи транспортним засобом, оскільки мала виражені ознаки такого сп`яніння. Крім цього такі доводи спростовуються й даними відеозаписів, на яких відсутні будь-які повідомлення ОСОБА_1 про те, що керуючи транспортним засобом перебувала у тверезому стані, а алкоголь вживала після здійснення ДТП з дозволу працівників поліції. Так само відеозаписи й не містять відомостей про заперечення ОСОБА_1 щодо обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд критично оцінює покази свідка Підтоптаної, оскільки вона є знайомою ОСОБА_1 та є зацікавленою особою.

Щодо доводів захисника, що відеозаписи з нагрудної камери поліцейського перериваються та не є безперервними, то суд зазначає, що надані суду фрагменти відеозаписів дійсно не завжди є продовженням один одного, однак відомості зафіксовані наданими відеозаписами в достатній мірі відображають обставини вчиненого правопорушення та фіксацію даного порушення, а також узгоджуються з іншими доказами наявними в матеріалах справи.

Щодо посилання захисника на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.07.2019 в рамках справи №216/5226/16-а, адміністративне провадження № К/9901/20315/18, то такі посилання захисника суду є незрозумілими, оскільки у даній постанові мова велась про те, що відеозапис не відображав відомостей про вчинення правопорушення, а лише містив процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови. Колегія суддів зазначила, що належним доказом даного правопорушення (ч.1 ст. 122 КУпАП), виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Таким чином твердження, що дані відеозаписи є недопустимими доказами у справі є необґрунтованими.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тому в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП встановлена та підтверджується наявними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказами, поясненнями ОСОБА_1 та показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які вони надали в судовому засіданні

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в її діях наявний склад вказаного правопорушення.

При призначенні ОСОБА_1 виду та міри адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, його ставлення до вчиненого.

Обставин, що пом`якшує відповідальність, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність, судом не встановлено.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 33, 34, 35, 40-1, 130, 268, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяОлег ГРЕБІНЬ