Справа № 336/4855/22
Провадження №3/336/2901/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює інститут олійник культур молодшим науковим співробітником, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13.09.2022 серії ВАВ № 443749, ОСОБА_1 має на вихованні неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яка в проміжок часу з 18.00 10.09.2022 по 15.00 13.09.2022 знаходилась за своїм місцем мешкання без батьківського піклування. В зазначений час ОСОБА_1 ухилялась від покладених на неї обов`язків щодо забезпечення необхідних умов щодо виховання, життя та здоров`я своєї неповнолітньої доньки. Чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала, суду пояснила, що її дочка ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_1 разом з нею та бабусею дуже давно. В той день у вечірній час до її доньки прийшли друзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Останнього дочка майже не знає. Бабуся пригостила їх чаєм, підлітки спілкувались. У вечорі почалися вибухи і бабуся запропонувала друзям залишитись на ніч, зазначивши, щоб вони обов`язково попередили своїх батьків про це. Зі слів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вони повідомили батьків, що вони залишаються на ніч у Єлизавети. Наступного дня, перебуваючи на роботі, ОСОБА_1 дізналась, що її дочка перебуває в поліції. ОСОБА_1 надала суду акт про фактичне місце проживання особи без реєстрації від 12.10.2022 відповідно до якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 з 30.10.2013року разом з нею ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_5 .

В судовому засіданні, за клопотанням ОСОБА_1 , в якості свідка була допитана ОСОБА_5 , яка повідомила суду, що вона є мамою ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_2 . Остання постійно мешкає з нею та мамою, що підтверджується актом про фактичне місце проживання особи без реєстрації від 12.10.2022 відповідно до якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 з 30.10.2013року. В той день до онучки прийшли друзі ОСОБА_3 та її знайомий ОСОБА_4 , останнього вона бачила вперше. Діти пили чай та спілкувалися. Коли почалися вибухи ОСОБА_5 запропонувала друзям онуки залишитися та обов`язково повідомити про це батьків. Зі слів підлітків вони повідомили батьків. Вранці ОСОБА_5 пішла на роботу, діти залишались вдома. В день зателефонували з поліції та повідомили, що її онука знаходить в них. Після чого, ОСОБА_5 разом з дочкою ОСОБА_1 поїхали до поліції. Зазначила, що її дочка ОСОБА_1 проживає з ними. Онука ОСОБА_2 постійно під їх наглядом, конфліктів немає. З дому дитина ніколи не уходила, ночує вдома.

В судовому засіданні допитана неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила, що в той вечір вона прийшла додому з подругою ОСОБА_3 та її другом ОСОБА_4 . Останнього вона майже не знає, бачила декілька разів. Вони залишились в неї на ніч, повідомивши, що батьки знають, де вони знаходяться. Наступного дня, коли вона йшла через лісосмугу, побачила ОСОБА_4 з працівниками поліції та дізналась, що він в розшуку. ЇЇ мама, ОСОБА_1 проживає з нею, в них добрі стосунки.

Перевіривши адміністративний матеріал, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.184 КУпАП виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до положень ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно зі ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків; адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме ст. 150 Сімейного кодексу України, положенням якої передбачено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Однак, всупереч вимогам ст. 256, 184 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, в чому конкретно полягає ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Окрім того, до матеріалів справи не долучено жодного доказу на підтвердження факту не виконання ОСОБА_1 передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої ОСОБА_2 .

До матеріалів справи долучений витяг з ЄРДР від 13.09.2022, копія повідомлення про початок досудового розслідування від 13.09.2022, копія протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується від гр.. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заява від гр.. ОСОБА_6 від 13.09.2022, копія протоколу огляду місця події від 13.09.2022, копія проколу про допит потерпілого від 13.09.2022 ОСОБА_6 , копія протоколу малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_7 , які жодним чином не підтверджують факт не виконання ОСОБА_1 передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої ОСОБА_2 .

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Положенням ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, належних, допустимих та беззаперечних доказів, які б у своїй сукупності свідчили про те, що ОСОБА_1 як мати ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню дитини, матеріали справи не містять.

Суддею не встановлено об`єктивних даних про наявність у бездіяльності ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

З огляду на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суддя, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність «поза розумним сумнівом» наявності у бездіяльності ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, внаслідок чого справа про адміністративне правопорушення відносно останньої підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 184, 247, 251, 283, 284 КУпАП України, суддя -

постановив:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: Н.С. Звєздова