КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження №33/824/2463/2022 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2022 року суддя Київського апеляційного суду Рубан С.М. розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Харчука Олександра Петровича на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2022 року, прийняту щодо

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 307019, 16 квітня 2022 року о 20 год. 20 хв., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Accent НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені та не реагують на світло, тремтіння пальців рук, блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2022 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн 20 к.

Не погоджуючись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 - Харчук Олександр Петрович подав апеляційну скаргу на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2022 року, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що під час спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими вони його спровокували до відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, шляхом висловлювання в його бік погроз евакуації транспортного засобу на штрафмайданчик для подальшого передання на потреби ЗСУ, якщо він не відмовиться на камеру від проходження огляду на стан сп'яніння.

Крім того, посилається на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що ОСОБА_1 з метою підтвердження незаконності складання відносно нього протоколу про адміністративне правовопорушення, самостійно звернувся до медичної лабораторії «Діла», де пройшов огляд на стан сп'яніння за результатами якого встановлено, що він не знаходиться в стані наркотичного сп'яніння.

Посилається на те, що працівники поліції під час виконання своїх службових обов`язків порушили вимоги інструкції № 1026, оскільки примусово вимикали відеореєстратор, а також не зафіксували факт керування транспортним засобом та усієї процедури спілкування ОСОБА_1 із співробітниками патрульної поліції.

Крім того, посилається на те, що ОСОБА_1 під час складення відносно нього протоколу працівниками поліції не були роз'яснені його права та обов'язки.

Посилається на те, що в матеріалах справи відсутнє письмове направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров'я, яке містило б відомості про те, що ОСОБА_1 був ознайомений із змістом вказаного направлення та воно йому не було вручено під підпис.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Харчук О.П. підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Харчука О.П., переглянувши відео, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , суддею місцевого суду вимоги зазначених норм закону дотримані не були, що призвело до прийняття сумнівного, з точки зору його законності та обґрунтованості рішення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційної інстанції пояснив, що направлявся до своєї тітки у м. Бучу для того, щоб відвезти їй ліки та був зупинений працівниками патрульної поліції, які запримітили в нього наркотичне сп`яніння.

ОСОБА_1 повідомив поліцейських, що не вживав і не вживає ніяких наркотиків та поспішає доставити тітці ліки, оскільки скоро буде комендантська година.

Під час спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими вони його спровокували до відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, шляхом висловлювання в його бік погроз евакуації транспортного засобу на штрафмайданчик для подальшого передання на потреби ЗСУ, якщо він не відмовиться на камеру від проходження огляду на стан сп'яніння.

Також працівниками патрульної поліції взагалі не зафіксовано факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.

Крім того, працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного спяніння в закладах охорони здоров'я та не було надано письмове направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан наркотичного сп'янінняв закладах охорони здоров'я.

Працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та водійське посвідчення в нього не вилучалось.

ОСОБА_1 пояснив, що на наступний день хотів здати аналіз в медичній лабораторії, але це була неділя - вихідний день, тому у понеділок 18 квітня 2022 року ОСОБА_1 здав аналіз в медичній лабораторії «Діла».

Згідно результатів дослідження в медичній лабораторії «Діла» в організмі ОСОБА_1 не виявлено наркотичних речовин.

Апеляційним судом переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення. Долучене до матеріалів справи відео також не містить підтверджень керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до правил, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18 грудня 2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що відеозйомка обстановки та обставин подій даного правопорушення з моменту початку виконання службових обов`язків, тобто з моменту зупинки транспортного засобу поліцейськими не велася, а здійснювалась епізодично, що фактично виключає належність та допустимість цього відеозапису як доказу його винуватості в адміністративному правопорушенні.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій має містити поряд з даними про особу правопорушника і прізвища, адреси свідків, які підписують протокол.

За ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, якщо такий огляд був проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, то він згідно ч.5 ст.266 КУпАП, вважається недійсним.

Крім того, відповідно до ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

В матеріалах справи відсутні відомості, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом після скоєння адміністративного правопорушення та що в нього вилучалися документи.

Тобто, всупереч вимог ст. 266 КУпАП при складанні протоколу у ОСОБА_1 не вилучались документи та він не відсторонявся від керування транспортним засобом, що є порушенням вказаної норми Закону, відповідно до якої за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння, працівник уповноваженого підрозділу повинен тимчасово затримати транспортний засіб, відсторонити водія від керування ним.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У частині 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Оскільки відсутні докази того, що ОСОБА_1 був суб`єктом адміністративного правопорушення, то висновок судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є помилковим.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що до протоколу про адміністративне правопорушення ААБ № 307019 від 16 квітня 2022 року не додано належних та переконливих доказів доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи із встановлених обставин, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 належить закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Харчука Олександра Петровича- задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2022 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя С.М.Рубан