1Справа № 335/4199/22 3/335/1454/2022
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2022 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції НП України про притягнення до адміністративної відповідальності:
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий від 20.02.2004 року,
за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 143052, 04.07.2022 року о 10 год. 10 хв. в м. Запоріжжі, по вул. Перемоги, 74Б, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_2 , відносно якого встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, постановою Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м. Дніпро) ВП № 52572476 від 03.09.2021 року.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання був неодноразово повідомлений належним чином та завчасно судовою повісткою за адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (виплату поштового переказу), яке повернулось на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а також оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України. Будь-яких заяв, клопотань, заперечень до суду не надходило. Отже, дії ОСОБА_1 , а саме неявка до суду, вважаю є штучним створенням підстав для намагання з різних підстав затягти розгляд справи з метою вийти за межі строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, що тягне за собою закриття провадження у справі. Крім того, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України», яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, що підтверджується його підписом у протоколі про адміністративне правопорушення, вважаю за можливе, розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 268 КУпАП, неявка ОСОБА_1 в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.
Частиною 3 ст. 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Відповідно до п. 2 ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
За змістом ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності є один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та надані докази, суддя приходить до висновку, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення в діях ОСОБА_1 , вбачається склад адміністративного правопорушення з огляду на наступне.
Виходячи із системного тлумачення ч. 3 ст. 126 КУпАП суб`єктивна сторона вказаного правопорушення має форму умислу, тобто особа, яка керує транспортним засобом повинна усвідомлювати факт свого обмеження у праві керування.
Судом встановлено, що постановою від 05.10.2016 року ВП № 52572476 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/0817/232 виданого 31.07.2012 Новомиколаївським р/с, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі ј частини доходів боржника (щомісяця), до досягнення дитиною повноліття.
Постановою головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м. Дніпро) Святченко Є.В. від 03.09.2021 року ВП № 52572476 стосовно ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
При цьому, суд не перевіряє законність встановленого стосовно ОСОБА_1 обмеження у праві керування транспортними засобами, оскільки діючим законодавством передбачено інший порядок перевірки рішень державного виконавця, що виходить за межі провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.126 КУпАП доведено повністю.
Будь-яких доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП, суду не надано.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Ісмаїлов проти Росії від 06.11.2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).
Обставин, які згідно ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Враховуючи особу порушника, характер і ступінь вчиненого приходжу до висновку про необхідність призначення стягнення в межах санкції статті, яке буде необхідне і достатнє для його виховання та запобіганню вчиненню нових правопорушень у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці.
Згідно статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Отже, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,20 грн.
Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, ч. 3 ст. 126, 221, 251, 280, 283-284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три (три) місяці.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість грн. 20 коп.).
Постанову про накладення адміністративного стягнення, звернути до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.
Про виконання постанови, повідомити Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.О. Макаров