Справа №591/3243/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Клімашевська І. В.
Номер провадження 33/816/316/22 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Луніки Т.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Луніки Т.Я. на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 19 серпня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів не працюючий,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 серпня 2022 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 23.07.2022 о 22-40 год у м.Суми по вул. Івана Сірка, керував т/з Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився на місці зупинки та виявив бажання проїхати до закладу охорони здоров`я, де в подальшому також відмовився від проходження повного огляду. Своїми діями порушив п. 2.5 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Луніка Т.Я. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Зарічного районного суду м. Суми від 19 серпня 2022 року, провадження по справі закрити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що судом першої інстанції було встановлено, що в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 проходить обстеження за допомогою технічного засобу Драгер, який видає результат, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння. Після цього лікарем надається ОСОБА_1 контейнер для здачі біосередовища сечі, проте останній повідомляє, що здавати біосередовище як встановлено процедурою він не буде. Після цього, лікарем пропонується ОСОБА_1 здати кров на аналіз, на що останній в категоричній формі відмовляється. Лікарями декілька раз пропонується ОСОБА_1 здати або біосередовище або кров, проте останній не погоджується. Отже, така поведінка ОСОБА_1 була розцінена як відмова від повного проходження огляду на стан сп`яніння, як встановлено процедурою. Після цього, лікарями було видано висновок, а працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 24 липня 2022 року №506, встановити заключний діагноз ОСОБА_1 неможливо у зв`язку із відмовою останнього від повного медичного огляду на стан сп`яніння.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів визначено в главі ІІІ Інструкції №1452/735.

Відповідно до п. 7 та п. 8 Глави III Інструкції №1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Обов`язкового лабораторного дослідження біологічного середовища для встановлення алкогольного сп`яніння Інструкцією №1452/735 не передбачено,

В матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння в якому зазначені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Тобто поліцейський направив ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу з підстав того, що він вважав, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Оскільки ОСОБА_1 був направлений на огляд для встановлення чи відсутності стану алкогольного сп`яніння відсутній обов`язок водія здавати зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження.

Зазначав, що ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, і висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 24 липня 2022 року №506, в якому зазначено, що встановити заключний діагноз ОСОБА_1 неможливо у зв`язку із відмовою останнього від повного медичного огляду на стан сп`яніння є неналежним доказом. Твердження лікаря в висновку, що ОСОБА_1 відмовився від повного медичного огляду є безпідставним.

Вказував, що законодавством чітко передбачена форма висновку. В самій формі є дві графи висновку чи перебуває, або не перебуває громадянин у стані сп`яніння. Запис про те, що громадянин відмовився від проходження огляду і остаточний діагноз встановити не можливо суперечить самій Інструкції. Тому даний висновок є неналежним та недопустимим доказом. Крім цього, апелянт наголошував , що відповідно до п. 8 Порядку № 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Але в самому протоколі у відсутній будь-який опис дій водія, які свідчать про ухилення від огляду. Тому, вважав, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог законодавства і не може бути доказом адміністративного правопорушення. Звертав увагу суду на те, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я за допомогою спеціального технічного засобу. І судом першої інстанції стверджується що, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Що є порушенням п. 2.9 а Правил дорожнього руху, але протокол про адміністративне правопорушення було складено за відмову від проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що є порушенням п. 2.5 ПДР. Тому твердження поліцейського, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій не підтверджується належними та допустимими доказами. А лише ґрунтується на власному суб`єктивному переконанні.

Вислухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Луніки Т.Я., який вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновків.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, який складений та підписаний уповноваженою на те особою інспектором взводу №1, роти №2 батальйону УПП в Сумській області лейтенантом поліції Науменко А.С. із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, в ньому містяться також відомості щодо свідків (а.с.1).

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 24 липня 2022 року №506, згідно якого встановити заключний діагноз ОСОБА_1 неможливо у зв`язку із відмовою останнього від повного медичного огляду на стан сп`яніння (а.с.2).

- відеозаписом, який містить достатньо даних, які дають підстави стверджувати, що ОСОБА_1 керував т/з та мав ознаки алкогольного сп`яніння, тому у поліцейських були всі підстави пропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння. Також з видеозапису вбачається, що працівниками поліції було зупинено т/з Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував саме ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм, у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із цим працівниками поліції було запропоновано йому пройти огляду на стан сп`яніння на місці зупинки. ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на місці зупинки та погоджується проїхати у наркодиспансер. Там, ОСОБА_1 проходить обстеження за допомогою технічного засобу Драгер, який видає результат, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння. Після цього лікарем надається ОСОБА_1 контейнер для здачі біосередовища сечі, проте останній повідомляє, що здавати біосередовище як встановлено процедурою він не буде. Після цього, лікарем пропонується ОСОБА_1 здати кров на аналіз, на що останній в категоричній формі відмовляється. Лікарями декілька раз пропонується ОСОБА_1 здати або біосередовище або кров, проте останній не погоджується. Отже, така поведінка ОСОБА_1 було розцінена як відмова від повного проходження огляду на стан сп`яніння, як встановлено процедурою. Після цього, лікарями було видано висновок, а працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с.9)

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо доводів апелянта про те, що ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, і висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 24 липня 2022 року №506, в якому зазначено, що встановити заключний діагноз ОСОБА_1 неможливо у зв`язку із відмовою останнього від повного медичного огляду на стан сп`яніння є неналежним доказом, а твердження лікаря в висновку, що ОСОБА_1 відмовився від повного медичного огляду є безпідставним, апеляційний суд зазначає наступне.

Як вбачається з відеозапису ОСОБА_1 дійсно в медичному закладі пройшов обстеження за допомогою технічного засобу Драгер, який видав результат 0,36 проміле. Разом з тим, Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 передбачає проведення лабораторних досліджень для встановлення діагнозу, який вноситься до акта медичного огляду (п.15 Розділу ІІІ Інструкції).

Як вбачається з відеозаписів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 в медичному закладі відмовився від надання біологічних зразків для проведення лабораторних досліджень, що правильно було розцінено як відмова від повного проходження огляду на стан сп`яніння, як встановлено процедурою. Після чого, лікарями було видано висновок, а працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.2.5 ПДР України, з чим погоджується і апеляційний суд.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги апелянта в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Зарічного районного суду м. Суми від 19 серпня 2022 року та закриття провадження по справі, як того просив апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Луніки Т.Я. на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.