П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2022 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , його адвоката Бобонича В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 366786 від 24.04.2022 року, вбачається що 24.04.2022 о 15 год. 05 хв. в м. Ужгород, пр. Свободи, 22, водій ОСОБА_1 керував ТЗ Honda Acord АО5664СВз явними ознаками нарк. сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння виражене пальців рук, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в м. Ужгород вул. Паризької Комуни, 4, о 15:58, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адвокатом Бобонич В.І., надано письмові заперечення на протокол у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, у запереченнях вказано на те, що ОСОБА_1 категорично заперечує факт, що він вживав наркотичні речовини а також те, що він відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Просив лікаря та працівників поліції взяти у нього інший зразок біологічного середовища, такий як мазок чи аналіз крові, оскільки через відсутність позивів не міг виділити біологічного середовище у вигляді сечі. Однак працівником поліції відносно нього було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адвокат вказує на те, що незважаючи на заяви ОСОБА_1 , про те, що він не відмовляється, а фізіологічно не може надати зразки біологічного середовища у вигляді сечі, інші зразки біологічного середовища, лікарем відібрано не було, для дослідження біологічного середовища, відомості про неможливість відібрати такі зразки у ОСОБА_1 , в матеріалах справи відсутні.

У запереченнях вказано на те, що пояснення, а також відеозапис події не містять відомостей, що ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, зокрема, що йому було запропоновано відібрати альтернативні, передбачені Інструкцією зразки біологічного середовища, у тому числі слину, змиви з поверхні губ, кров, у зв`язку з тим, що в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічного середовища у вигляді сечі, а навпаки пояснення ОСОБА_1 та відеозапис містять відомості, що він просив взяти в нього альтернативні зразки біологічного середовища.

Окрім того, адвокат вказує на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено чи видавалось правопорушнику як водію транспортного засобу направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння відповідно до форми, наведеної в додатку 1 до цієї Інструкції, та до матеріалів справи таке направлення не долучено.

Як вказано у запереченнях, зазначені обставини свідчать про те, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення і стан доказів, доданих до протоколу, не відповідають фактичним обставинам справи.

Адвокат вказує також і на те, що окрім зазначеного в діях працівників поліції наявні ознаки фальсифікації протоколу про адміністративне правопорушення. А саме в протоколі наявне виправлення часу вчинення адміністративного правопорушення, що є не допустимим.

Адвокат вказує на те, що відсутність доказів відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння виключає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У запереченнях вказано і на те, що протокол про адміністративне правопорушення в якому наявні виправлення не може бути достатнім та вірогідним доказом на підтвердження вини особи в скоєні вказаного адміністративного правопорушення.

Так, у запереченнях вказано на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а навпаки просив відібрати у нього альтернативні зразки біологічного середовища. Протокол про адміністративне правопорушення було складено із порушенням вимог КУпАП та обох вищевказаних інструкцій якими повинен керуватися працівник поліції, тому такі висновки в протоколі є недопустимими.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст., 130, 247, 268, 280, КУпАП, адвокат просить закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , повідомив, що від проходження огляду з метою виявлення наркотичного сп`яніння він не відмовлявся. Про що ним, на окремому аркуші надано письмове пояснення, що долучено до матеріалів справи. При цьому про його бажання пройти огляд свідчить і те, що він поїхав до медичного закладу з метою проходження огляду. Однак, надати біологічне середовище у виді сечі, так і не зміг бо не хотів до туалету. Просив про можливість здати аналізи якимось іншим чином, при цьому зазначив, що чекали біля диспансеру біля 40 хв. виключно лікаря. Йому надали можливість здати сечу тільки пару хвилин, після чого сказали що він відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Однак він не відмовлявся, про що навіть зазначив в самому протоколі про адміністративне правопорушення в письмових поясненнях.

В судовому засіданні адвокат Сливка С.І., ОСОБА_2 , повідомив, що водій, від проходження огляду не відмовлявся. Окрім того, просив приєднати до матеріалів справи відповідь КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ» Закарпатської обласної ради, про те, що 24.04.2022 огляд ОСОБА_1 , у закладі не проводився, а тому надати копії з Журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не представляється можливим.

В судове засідання здійснено виклик, та допитано поліцейську ОСОБА_3 , якою було складено протокол про адміністративне правопорушення. Так, ОСОБА_3 , повідомила що ОСОБА_1 , було доставлено до медичного закладу на службовому автомобілі для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога. Однак, ОСОБА_1 , не здав біологічне середовище для проведення аналізу. Пробули в ЗОНД близько 40 хв., однак ОСОБА_1 , так і не здав біоматеріал необхідний для проведення аналізу. При цьому зазначила, що акту лікаря про відмову від проходження огляду, якщо нема в матеріалах, то немає. Поліцейська повідомила, що на словах ОСОБА_1 , від проходження огляду не відмовлявся, однак не надав біоматеріал необхідний для проведення дослідження.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 ст. 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 03 лютого 2016 року №100, поліція використовує технічні засоби - нагрудні відеокамери (відеореєстратори).

Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції (п. 1.3 Розділу І Інструкції).

Проте відеозаписи, що наявні в матеріалах справи не є безперервними, та на них відсутнє фіксування саме відмови від проходження огляду.

Відповідно до п. 3.3. Розділу III вищенаведеної Інструкції нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Відповідно до п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , заперечував факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При цьому, наявні в матеріалах справи відеозаписи, що були досліджені в судовому засіданні, не містять достатніх та достовірних даних про те, що ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду з метою виявлення наркотичного сп`яніння, керуючи ТЗ з явними ознаками наркотичного сп`яніння.

Слід зазначити, що зі змісту відеозапису дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що поліцейський просить його закрити очі та відкрити, слідкувати за його пальцем. При цьому констатує, що ОСОБА_1 , сильно переживає, в нього розширені зіниці, тремтять руки. Для того аби пересвідчитися, що він дійсно переживає, запропонував пройти ОСОБА_1 , огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

На відео, поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що в разі відмови на нього буде складено протокол за .1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Під час розмови із поліцейськими ОСОБА_1 , погодився на проведення огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога.

З дослідженого відеозапису, на якому видно, що ОСОБА_1 , та поліцейські знаходятися в медичному закладі, поліцейська зазначає, що «або він пісяє, або буде складено протокол по відмові». Так, при цьому вона вказує, що час вийшов. Стверджує при цьому, що ОСОБА_1 , було роз`яснено, лікарем для проходження огляду (надання біологічного матеріалу) буде надано певний час. В разі якщо він не вкладається у визначений час, це буде вважатися як відмова від проходження огляду.

Разом із тим, зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , вказує, що в туалет він не може, просить відібрати інші альтернативне біологічне середовище, наприклад мазок.

При цьому поліцейський зазначає, що час на проходження огляду пройшов, як повідомив лікар.

Відповідно до ч. 1 ст.266 КУпАП, підставою для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння мали б бути ознаки такого сп`яніння, визначені п.4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно пунктів 4, 7, 8, 12, 13 Розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), метою відповідного огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення встановлено, що протокол серії БД відносно ОСОБА_1 , складено у зв`язку із тим, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів Україниз метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України №1452/735від 09.11.2015 року була затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції(далі Інструкція).

Згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними впункті 4розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п.п.7, 8, 12, 13, 22 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. І лише згодом, за результатами медичного огляду складається висновок щодо результатів медичного огляду.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

При цьому, безпосередньо з наданого до суду відеозапису з нагрудних камер поліцейських безсумнівно встановлено, що ОСОБА_1 , не відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а стверджував, що не в змозі надати біологічне середовище у вигляді сечі. Однак, незважаючи на його заяви про те, що він не відмовляється, а фізіологічно не може надати зразки біологічного середовища у вигляді сечі, інші зразки біологічного середовища, лікарем відібрано не було. Також з матеріалів справи не вбачається, що такі містять відомості про неможливість відібрати альтернативні біологічні зразки у водія. Так сам як і відсутній висновок лікаря про відмову від проходження самого огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Слід зазначити, що як на відео, так і в судовому засіданні ОСОБА_1 , неодноразово повідомляв, що від проходження огляду не відмовлявся.

Поліцейські на відео стверджують про те, що інші зразки, біоматеріал для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відібраний бути не може. При цьому, згідно п.12 Розділу III Інструкції, передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Відповідно до п.п. 7, 8, 10 вказаного Розділу Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Інструкція не містить обмеження саме щодо відібрання біологічних зразків у вигляді виключно сечі, для проведення лабораторного дослідження з метою виявлення наркотичного сп`яніння.

Відомостей на підставі чого поліцейські дійшли висновку, що протягом саме 30 хв. ОСОБА_1 , мав можливість здати біологічні зразки у виді сечі, та мав можливість але не хотів надати для проведення дослідження саме сечу, суду не надано. При цьому, наявний в матеріалах справи відеозапис не містить відомостей, що вказана процедура та сама подія в закладі охорони здоров`я тривала 30 хв., на відео зафіксовано перебування в такому закладі приблизно 2 хв.

Наданий суду відеозапис події не містить відомостей, що ОСОБА_1 було запропоновано відібрати інші зразки біологічного середовища, у тому числі слину, змиви з поверхні губ, кров та відмови від проходження такого огляду в лікаря нарколога.

За неможливості ОСОБА_1 , надати для дослідження біологічного матеріалу, а саме сечі, у нього не було відібрано, не зважаючи на неодноразові його прохання, альтернативний біологічний матеріал для забезпечення проведення лабораторного дослідження з метою виявлення наркотичного сп`яніння.

На думку суду неможливо повністю ототожнити поняття відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння через фізичну неспроможність здати відповідні аналізи в принципі з ситуацією, коли особа жодним чином не ухилялася від огляду, але не змогла здати біологічну речовину.

Підстав вважати, що ОСОБА_1 діяв таким чином умисно, намагаючись уникнути адміністративної відповідальності, у суду також немає, оскільки встановлено, що останній погодився здати відповідні аналізи, задля чого із співробітниками поліції проїхав до медичної установи, прохав про можливість відібрання у відповідності до вимог пунктів 12, 13 Інструкції, для дослідження біологічного середовища кров, слини чи змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Таким чином, наведене дає підстави для висновку, що надані суду докази: документи, пояснення, а також відеозапис з місця події, не містять переконливих та достовірних відомостей, що ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, та що йому було запропоновано відібрати альтернативні, передбачені Інструкцією зразки біологічного середовища, у тому числі слину, змиви з поверхні губ, кров, та що в обстежуваної особи неможливо взяти такі зразки біологічного середовища.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП та пункту 22 Розділу ІІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння, проведений з порушенням, зокрема пунктів 6, 7 Розділу І Інструкції, вважається недійсним.

Крім цього, в порушення затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та вимог п.п.1.3-1.4 розділу 1, п.8,п.12 розділу 11 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак наркотичного сп`яніння, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено чи видавалось правопорушнику як водію транспортного засобу направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння відповідно до форми, наведеної в додатку 1 до цієї Інструкції, та до матеріалів справи таке направлення не долучено.

Також, відповідно до п. 15 Розділу 3 Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Пункт 16 передбачає, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Таким чином, враховуючи, що огляд водія ОСОБА_1 мав проводитися у медичному закладі лікарем-наркологом, який має відповідну підготовку та навички, результати огляду повинні були фіксуватись в акті медичного огляду, на підставі цього акту після проведення повного обстеження повинен складатись відповідний висновок про відмову водія від проходження обстеження, у разі такої відмови.

Разом з тим, згідно відповіді медичного закладу від 29.09.2022 №63/а, що надана на відповідний запит адвоката, копія журналу про проведення огляду осіб на стан сп`яніння, надана бути не може, оскільки огляд ОСОБА_1 , 24.04.2022 у закладі не проводився. Інформують, що КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради здійснює дослідження біологічних середовищ сеча, кров з метою виявлення наркотичних речовин.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. (ст.251 КУпАП).

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що при складенні протоколу відносно ОСОБА_1 , працівниками поліції не дотримано вимог закону щодо направлення водія транспортного засобу для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме відсутнє направлення на проходження огляду, не дотримано процедури фіксації відмови особи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, яка мала б бути зафіксована на відео. А при дослідженні наявного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , погодився на проходження такого огляду.

Зазначені обставини свідчать про те, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення і стан доказів, доданих до протоколу, не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

При цьому слід зазначити, що розглядаючи адміністративні матеріали, які направлені до суду з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності і які визнані органом, що їх направляє достатніми для досягнення поставленої мети, суд не може вийти за межі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За таких обставин, суд вважає, що суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме щодо його відмови від проходження огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

З огляду на викладене, приходжу до висновку, про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в порядку передбаченому чинним законодавством, та які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обви нувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, у діях водія ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 247, 252, 280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош