Номер провадження 3/523/7655/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2022 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області відділу адміністративної практики про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД № 036412 від 05 вересня 2022 року складеного інспектором патрульної поліції 2 взводу 8 роти 1 батальйону полку УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції Клапоух М.О., за обставинами того, що 05.09.2022 року о 15 год. 35 хв. громадянин ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Нікітіна біля будинку № 73, вчинив злісну непокору законному розпорядженню/вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а саме: на вимогу старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 показати документи, ОСОБА_3 , відмовився пред`явити документи та вчинив протиправні дії.

Відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку, передбачена ст.185 КУпАП.

При розгляді справи ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП, свою вину у правопорушенні не визнав, суду пояснив, що поліцейські не надали йому для огляду посвідчення поліцейських, те, що вони працівники поліції він дізнався лише у відділку. Щодо обставини самої події пояснив, що біля його будинку до нього підійшли працівники поліції, сказали, що він не зупинився на їх вимогу та що в його автомобілі не працюють стопи та поворотники, стали вимагали документи для огляду. Пояснив, що він не бачив щоб поліцейські його зупиняли, та на його прохання повідомити про причину зупинки та надання посвідчення поліцейських, останні нічого не пояснюючи застосували до нього фізичну силу та привзели до відділку. Просив провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , який вину в інкримінованому правопорушенні не визнав, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ст. 185 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Так, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та іншому.

Правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких як перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП суд враховує постанову Верховного Суду України від 03 березня 2014 року по справі № 5-49к13, рішення Європейського суду з прав людини по справі «Веренцов проти України» від 11 квітня 2013 року, де зазначено, що суть вимоги працівника поліції, з метою надання оцінки законності є обов`язковим елементом для кваліфікації дій за ст. 185 КУпАП.

В ході розгляду справи суддею з відеозапису наданого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суть вимоги працівника поліції полягала в наданні документів, що посвідчують особу, при цьому працівниками поліції було роз`яснено про причини надання документів та відповідно до відеозапису було роз`яснено й причини зупинки транспортного засобу. Також працівниками поліції було роз`яснено про дію воєнного стану в Україні, про порядок перевірки документів під час воєнного стану та пред`явлені службові посвідчення.

Загальний порядок перевірки особистих документів, огляду авто, речей та багажу під час воєнного стану визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану».

Даною постановою закріплене право на проведення перевірки документів, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян для посадових осіб органів Нацполіції, СБУ, Нацгвардії, Держприкордонслужби, Збройних Сил України тощо. Відповідний перелік визначається в наказі коменданта.

Отже, в ході розгляду справи суддею встановлено, що й безпосередньо підтверджено поясненнями ОСОБА_1 , що вимога працівників поліції полягала в наданні документів посвідчуючих особу, суддею також встановлено, що відповідно й підтверджено ОСОБА_1 , що останній документи на вимогу поліцейського не надав, оскільки не вважав їх дії законними, мав сумніви в тому, що вони поліцейські, про воєнний стан не знав. Також вважав, що він не повинен надавати документи, оскільки особи, які представились йому поліцейськими не пред`явили своїх посвідчень.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 , пояснив, що форму поліцейського та службовий автомобіль можна купити а тому, він не визнав осіб, що представились поліцейськими працівниками поліції. Також, наголосив в на тому, під час його затримання були порушені його конституційні права, а саме ст. 33,34 Конституції України.

Відповідно до стаття 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

За нормами статті 34 КУ - кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

З даного приводу слід зазначити, що матеріалами справи не встановлено, та в ході розгляду справи не доведено порушення Конституційних прав ОСОБА_1 працівниками поліції, передбачених ст.33,34 Конституції України.

З урахуванням викладеного, на підставі досліджених доказів наданих до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, з огляду на пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_1 , винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, та підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, що підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, протоколом про адміністративне затримання, рапортом, поясненнями, диском запису обставин події, що передували складенню протоколу про адміністративне правопорушення, а також особистими поясненнями ОСОБА_1 , наданими в ході розгляду справи, зокрема того, що він дійсно не надав документи для встановлення особи.

При накладанні адміністративного стягнення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом враховується: характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, наслідки, що настали та обставину, що пом`якшує відповідальність.

Обставин, які б обтяжували чи пом`якшували відповідальність, відповідно до ст.ст.34, 35 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 185, 249, 268, 284, 294 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

За вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, застосувати адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 136 грн. 00 коп. в дохід держави.

Cтягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн., 20 грн., за наступними платіжними реквізитами: отримувач коштів: ГУК в Од.обл./Суворовський р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UА0015759, Код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: