Дата документу 15.08.2022
Справа № 501/2055/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі головуючого судді - Семенова О.А., розглянувши матеріали, що надійшли з ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області про притягнення до відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 069987 від 15липня 2022 року приблизно об 11 годині 15 липня 2022 року ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив насильство відносно ОСОБА_2 , який є чоловіком його сестри, ОСОБА_3 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою, ображав його, поривався в бійку.

Дії ОСОБА_3 , особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_3 , який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, подав письмову заяву в якій зазначив, що з протоколами згоден, вину визнає, просив розглядати справу у його відсутності та призначити мінімальне покарання.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до частини 2, 3 статті 3 цього Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб:

1) подружжя;

2) колишнє подружжя;

3) наречені;

4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя);

5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти;

6) особи, які мають спільну дитину (дітей);

7) батьки (мати, батько) і дитина (діти);

8) дід (баба) та онук (онука);

9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка);

10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка);

11) рідні брати і сестри;

12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука);

13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими;

14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням;

15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

До протоколу про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 , будучі чоловіком сестри ОСОБА_3 , належить до категорії осіб, на яких поширюється дія пункту 3 частини 2 статті 3 Закону або доказів спільного проживання та ведення спільного побуту, що відповідає частині 3 статті 3 ст. 3 Закону.

З матеріалів справи, в тому числі письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вбачається лише той факт, що обидві сім`ї проживають за однією адресою. Будь-яких інших обставин, які кваліфікують склад адміністративного правопорушення саме за ч. 1 ст. 173-2 КУпАп, до протоколу не надано.

За таких обставин у діях ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки за відсутності кваліфікуючих ознак цього правопорушення само по собі по висловлювання нецензурною лайкою, погрози фізичною розправою тощо не створює складу правопорушення про вчинення домашнього насильства.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на це суд не вправі самостійно не тільки змінювати на шкоду особі фабулу, відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, а також і перекваліфікувати правопорушення за іншою статтею КУпАП, фактично формуючи нове обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тому провадження у справі щодо нього має бути закрите.

Керуючись ст.ст. 247, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Строк пред?явлення постанови до виконання згідно

Закону України «Про виконавче провадження»

Постанова набрала законної сили «__»___________2022 р.