Справа № 343/1329/22
Провадження № 33/4808/593/22
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В. за участю адвоката Хоминця Р.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 06 вересня 2022 року якою

ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з судовий збір.

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що 02 серпня 2022 року о 07:45 год. в м. Долина по вул. Промисловій, Калуського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 06 вересня 2022 року та закрити провадження у справі.

Вважає, що оскаржуваною постановою суду першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Вказує, що в протоколі ААД №118386 допущено помилку в місці скоєння адміністративного правопорушення, зазначено, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем в м. Долина по вул. Промисловій, проте згідно з відео, долученого до матеріалів справи, вбачається, що подія відбувалась у м. Долина по вул. Лесі Українки.

Також зазначає, що в порівнянні протоколу з відеозаписом є розбіжності в часі складання протоколу, це вказує на те, що інспектор склав протокол фактично до моменту огляду водія та його документів.

Зазначає, що наявний у справі відеозапис є фрагментарний, відео не є суцільним, не засвідчує безперервність фіксації правопорушення та дій по складанню протоколу та на відео не зафіксовано момент скоєння правопорушення, що є порушенням та не може слугувати доказом по справі.

Наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проте на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від чіткої та зрозумілої пропозиції поліцейського пройти саме освідчення на місці та в лікарні, а пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння матеріалами про адмінправопорушення не зафіксована.

Вказує, що інспектор не визначив пункт ПДР, який порушив ОСОБА_1 бо в протоколі поруч цифри 5 є незрозуміла позначка, яку не можна ідентифікувати, тому діяння не охоплюється змістом ст. 130 КУпАП, йому не інкриміноване порушення п. 2.5. ПДР.

Також вказує, що в протоколі не зазначено свідків.

Наголошує, що в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП., проте на відео, доданих до адмінпротоколу, відсутні відомості про роз`яснення у повній мірі прав та обов`язків, які передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Також зазначає, що до адмінматеріалів додано акт огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння стосовно ОСОБА_1 в якому зазначено, що огляд проводився за допомогою алкотестера «Драгер». Однак, до адмінпротоколу поліцейський додає Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/7817, у якому визначено прилад «Газоаналізатор Alcotest 6810». А в направленні на огляд водія поліцейський вказує прилад «Драгер 6870». Таким чином поліцейський в адмінматеріалах посилається на застосування трьох різних приладів визначення стану алкогольного сп`яніння, що ставить під сумнів законність таких дій.

В судове засідання апеляційного суду з`явився захисник Хоминець Р.Б., якому роз`яснено права, передбачені ст. 271 КУпАП, відповідно. Клопотань не заявлено.

Адвокат Хоминець Р.Б. просив задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 провадження по справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки доводи апеляційної скарги стосуються визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, перевіряю оскаржену постанову судді в цій частині.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 02 серпня 2022 року серії ААД № 118386 (а.с. 1) 02 серпня 2022 року о 07 годині 45 хвилин по вулиці Промисловій, у місті Долина водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Цим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським СРПП Калуського РВП старшим сержантом поліції Пискуном Р.В., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 в протоколі дав пояснення де вказав, що: «Вчора близько 23:00 випив 0,5 пива в лікарню не їду, автомобіль передаю тверезому водію», власноручним підписом підтвердив, що ознайомлений з протоколом.

Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.

Таким чином твердження про порушення права на захист в наслідок неконкретного обвинувачення спростовується змістом протоколу, де зазначено порушення п. 2.5 ПДР України та в чіткій та зрозумілій формі викладено обвинувачення.

З акту огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, такими як: різкий запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння очей; нероздільна мова, відмовився пройти такий огляд на місці зупинки.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у Долинську РЛ (а.с. 3) вбачається, що водій ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки сп`яніння - різкий запах алкоголю з ротової порожнини; почервоніння роговиці очей відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Апеляційним судом досліджено відеозаписи, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 8), на якому безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано, як працівники поліції рухаючись на своєму автомобілі, здійснили розворот та почали рухатись за автомобілем «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 до його повної зупинки, після цього вийшли з авто патрульної поліції, підійшли до автомобіля «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 та попросили пред`явити документи, на таку вимогу водій ОСОБА_1 надав документи, після працівник поліції запитав чи можна оглянути багажне відділення на, що водій ОСОБА_1 вийшов із свого авто та виконав прохання, після візуального огляду працівник поліції запитав водія, чи вживав той спиртні напої бо відчув запах алкоголю з порожнини рота на дане запитання водій ОСОБА_1 дав відповідь, що вживав: «вчора вечором пиво», далі працівник поліції запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестеру Драгер чи у медичному закладі, також наголосив, що водій має право відмовитись, на таку пропозицію водій ОСОБА_1 дав відповідь: «Краще не треба», працівник поліції зафіксувавши відмову повідомив водія ОСОБА_1 про порушення закону та сказав щоб водій глушив двигун автомобіля, після запитав ОСОБА_1 чи він буде надавати пояснення у письмовій формі на, що він висловив пропозицію урегулювати ситуацію по іншому, після цього працівник поліції попередив водія ОСОБА_1 про кримінальну відповідальність за пропонування чи надання неправомірної вигоди, далі працівник поліції ще раз поставив запитання чи готовий водій ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці чи в медичному закладі, після цього водій дав відповідь, що відмовляється, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про складання на нього протоколу про адміністративне правопорушення, також зафіксовано процес складання протоколу та зафіксовано процес власноручного написання пояснень водія ОСОБА_1 , працівник поліції повідомив про розгляд справи у суді та роз`яснив його права та обов`язки.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Таким чином твердження адвоката про те, що пропозиція пройти освідчення, а не огляд не відповідає змісту законодавства, а тому є підставою для скасування судового рішення є неспроможною, оскільки вимоги поліцейського були чіткі та зрозумілі, так як він після виявлення зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння пропонував встановити чи знаходиться водій в стані алкогольного сп`яніння. Застосування поліцейським слова освідчення замість слова огляд не є підставою для скасування судового рішення .

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Тому твердження апелянта про недопустимість відеозапису як доказу, через те що він є фрагментарний. не суцільний, не засвідчує безперервність фіксації правопорушення та дій по складанню протоколу, не фіксує момент скоєння правопорушення - рух автомобіля за кермом якого міг знаходитися ОСОБА_1 не є слушними, оскільки зафіксованих на відеозаписах даних достатньо для прийняття рішення по суті справи та аналізу доводів апеляційної скарги.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наведене спростовує твердження апелянта про порушення процедури огляду в наслідок відсутності свідків. Застосовування технічних засобів відеозапису дозволяє фіксувати процедуру огляду у їх відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.5. Правил дорожнього руху водієві визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозапис, підтверджують, що водій ОСОБА_1 , у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського не пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на місці, поліцейські запропонували пройти огляд у закладі охорони здоров`я, проте від такого водій ОСОБА_1 теж відмовився.

Розбіжності в часі скоєння адміністративного правопорушення, зазначені в апеляційній скарзі, та розбіжності в назві алкотестеру за допомогою якого здійснюється огляд на стан алкогольного сп`яніння, не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Твердження апелянта щодо розбіжностей місця скоєння адміністративного правопорушення не впливають на правову кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 оскільки він притягається до адміністративної відповідальності саме за відмову проходити огляд на стан сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі, що підтверджується відеозаписами які міститься в матеріалах.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу «ВАЗ 21063», був зупинений працівниками поліції, у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, від проведення огляду на стан сп`яніння у відповідності до закону водій відмовився, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 06 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло