Справа № 753/3030/22 Головуючий в суді І інстанції - Домарєв О.В.
Провадження № 33/824/1737/2022 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2022 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 01 березня 2022 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, 10.02.2022 приблизно о 11 год 00 хв. ОСОБА_1 за адресою: м. Київ, вул. Поліська, 14, здійснювала торгівлю алкогольними напоями в кафе «Зустріч» на розлив без акцизних марок та ліцензії і відповідних для цього документів.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 01 березня 2022 року визнано винною ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 156 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп на користь держави. Предмети торгівлі, які були вилучені у ОСОБА_1 відповідно до протоколу огляду та вилучення від 10.02.2022, а саме пластмасова бутила синього кольору «Соковинка Mix» із спиртовмісною рідиною об`ємом 1 л. ухвалено конфіскувати.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дарницького районного суду міста Києва від 01 березня 2022 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 01 березня 2022 року, оскільки розгляд справи відбувався без її участі та без участі її захисника, не направлено вчасно оскаржувану постанову, та введення воєнного стану.

Зазначає, що неявка її та захисника в судове засідання була вагомою, адже згідно оголошень розміщених на офіційному сайті «Судова влада України» Дарницького районного суду м. Києва, через повномасштабне військове вторгнення Російської Федерації та оголошення в нашій країні 24.02.2022 воєнного стану, всі справи в період з 24.02.2022 по 03.03.2022 в Дарницькому районному суді м. Києва було знято з розгляду. А згідно наступного оголошення, розміщеного на цьому ж сайті, станом на 03.03.2022 Дарницький районний суд м. Києва в умовах воєнного стану розглядав лише невідкладні судові справи. Усі цивільні та адміністративні справи відкладено без зазначення конкретних дат у зв`язку із пошкодженням адміністративної будівлі суду, через вибух 25.02.2022 російського снаряду поруч із будівлею суду.

Таким чином, через введення воєнного стану та через наявність на сайті суду інформації про зняття з розгляду всіх справ, ОСОБА_1 та її захисник з поважних причин не були присутні 01.03.2022 в судовому засіданні. Про те, що дана справа розглянута 01.03.2022, мій захисник дізналась випадково лише 14.06.2022, коли звернулась до суду з метою уточнення дати наступного судового засідання. Таким чином вважає, що строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при розгляді справи судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права, оскільки під час розгляду справи, всупереч вимогам ст. 245, 251, 277-2, 280 КУпАП неповно та необ`єктивно з`ясовано усі фактичні обставини, належним чином не досліджено наявні у справі докази, допущено формальний підхід до розгляду справи, що призвело до винесення незаконного судового рішення, висновки якого ґрунтуються на припущеннях та не відповідають фактичним обставинам справи.

Вважає, що суд першої інстанції об`єктивно не оцінив надані матеріали та помилково прийшов до висновку про притягнення до відповідальності апелянтки, адже жодних належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 матеріали не містять.

Звертає увагу, що поза увагою суду першої інстанції залишається та обставина, що в протоколі не вказано кому конкретно ОСОБА_1 здійснювала продаж алкогольних напоїв без акцизних марок, за якою ціною чи по якій вартості було продано алкоголь. Матеріали доказів вилучення виручки від продажу алкоголю не містять, що свідчить про те, що продажу здійснено не було. Як не містять матеріали жодних фіскальних чеків або квитанції на підтвердження продажу ОСОБА_1 алкоголю. Фабула правопорушення, викладена у протоколі, яким визначаються межі даного судового розгляду, не відповідає диспозиції норми закону. Всупереч вимогам ст. 251, 256 КУпАП, у протоколі відсутні відомості про свідків події та не відібрані їх пояснення. Рапорт працівника поліції, належить до внутрішніх документів МВС України, а тому не може бути визнаним в якості допустимого обвинувального доказу. Згідно Протоколу огляду та вилучення від 10.02.2022 вилучено бутилку синього кольору «Соковинка Міх» смак грейпфрута ананасу, в якому знаходилась спиртовмісна рідина сумнівної якості немаркована контрольною маркою об`ємом 1 літр. Проте з долученого фотознімку вбачається бутилка об`ємом 2 літри (а.с.9). В той же час, зворотна сторона цього ж протоколу огляду та вилучення не містить заповнених відповідних граф про вилучення після огляду перерахованих речей та предметів, їх запакування та опечатування. Так само не містить інформації і про місце направлення ніби то вилученого речового доказу, всупереч інформації зазначеній в протоколі, де місце тимчасового зберігання зазначено як Дарницьке УП ГУ НП у м. Києві.

Крім того, в протоколі огляду та вилучення від 10.02.2022 вказано, що при проведенні огляду та вилученні речових доказів фотографування не проводилось. Долучений до адміністративних матеріалів фотознімок без зазначення дати та місця здійснення фото не є належним доказом, адже в свою чергу не дає можливості встановити факт правопорушення (а.с.9). В протоколі в графі «До протоколу додається» про долучення будь якої фотографії не вказано, а тому фотографія, що надійшла разом з протоколом, не може використовуватись, як доказ, оскільки зафіксована на них обставина не була предметом розгляду при оформленні адміністративних матеріалів та складанні протоколу.

Що стосується ніби то письмових пояснень ОСОБА_1 від 10.02.2022, то зазначає, що даний документ нею взагалі не підписувався, а з почерку яким заповнено дані пояснення вбачається, що він схожий на почерк працівника поліції, який склав Рапорт (а.с. 2) та й із змісту цих пояснень вбачається, що вони складені третьою особою. Жодного слова про те, що зі слів записано вірно та прочитано, зі змістом яких вона погодилась та про що свідчив би її підпис, в даних поясненнях не зазначено, а тому і цей документ не може бути належним та допустимим доказом.

До того ж, залишив поза увагою місцевий суд і те що, відповідальність за порушення вимог, щодо порушення норм суб`єктами господарювання, не можуть нести працівники таких суб`єктів господарювання, відвідувачі чи інші треті особи, оскільки вони не здійснюють господарську діяльність та не відповідають за дії такого суб`єкта господарювання. Матеріали справи жодних доказів в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують, що ОСОБА_1 , займаюсь підприємницькою діяльністю чи є власником кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а отже і є суб`єктом даного правопорушення, не містять.

Крім того, у вказаному кафе ОСОБА_1 офіційно не працює, ніколи не працювала і лише 09.02.2022 та 10.02.2022 за проханням знайомої, з метою додаткового підробітку, вийшла замінити продавця, який на той момент захворів.

Вважає, що наведені вище обставини у своїй сукупності вказують на те, що в ході розгляду справи не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.156 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Що стосується клопотання про поновлення строку, то апеляційний суд приходить до наступних висновків.

За змістом ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором.

Строк на оскарження постанови, винесеної суддею у справі про адміністративне правопорушення, може бути поновлений апелянту тільки у разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами є лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова винесена суддею Дарницького районного суду міста Києва від 01 березня 2022 року без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та/або його захисника.

Крім цього, відповідно до ч.1,2 ст.285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Разом з тим, в матеріалах провадження відсутні будь які відомості на підтвердження повідомлення та/або отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови.

Відтак, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду є слушними, та такими, що заслуговують уваги, оскільки не спростовуються матеріалами справи.

На підставі наведеного, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, у тому числі на апеляційне оскарження прийнятого рішення судом першої інстанції, вважаю за необхідне клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 01 березня 2022 року задовольнити.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 7 Закону України "Про ліцензування господарської діяльності" містить перелік видів господарської діяльності, які потребують отримання ліцензії.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про ліцензування господарської діяльності" ліцензуванню підлягають, виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, яка ліцензується відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційний суд повідомив про час і місце розгляду справи ОСОБА_1 , однак, остання в судове засідання не з`явилась, будь-яких клопотань про причини неявки або клопотань про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не направила.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті.

У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності ,так й самої процесуальної поведінки сторони провадження ,та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»).

А тому, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Стаття 268 (ч.2) КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 156 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

А тому слід визнати, що порушення прав ОСОБА_1 , передбачених ч.1 ст.268 КУпАП та п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини не буде.

Враховуючи вищевикладене, всупереч доводам апеляційної скарги, при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суд повно та всебічно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи, досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, та постановив рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП.

Зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано факт здійснення ОСОБА_1 продажу алкогольних напоїв на розлив без відповідних документів, протокол огляду та вилучення від 10.02.2022 року та рапорт працівника поліції, апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.156 КУпАП настає у разі роздрібної або оптової, включаючи імпорт або експорт, торгівлі спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібної торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення порядку огляду та вилучення предметів торгівлі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки такі процесуальні дії проведені з чітким дотриманням вимог ст.ст.264, 265 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП може бути лише суб`єкт господарювання - є хибними. Так, суб`єкт адміністративного правопорушення - це фізична осудна особа, яка досягла на момент вчинення проступку віку, з якого настає адміністративна відповідальність. Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП можуть бути працівники торгівлі, громадського харчування, громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях.

Всупереч доводам ОСОБА_1 , під час розгляду апеляційної скарги судом не встановлено неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Крім того, апелянт не надав під час апеляційного розгляду жодного доказу, який би спростовував його винуватість у порушенні правил торгівлі алкогольними напоями.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винною та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.156КУпАП апеляційна скарга не містить.

Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 01 березня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 01 березня 2022 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко