Справа № 496/3752/22
Провадження № 3/496/2738/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції № 2 в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , приватний підприємець,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

22 серпня 2022 року о 01:40 годині, в с. Холодна Балка, вул. Санаторна, буд. 105, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820» під відеозапис, що підтверджується тестом №54 від 22 серпня 2022 року, результат огляду становить 1,47 проміле. На вимогу водій його було доставлено до медичного закладу, де він пройшов медичний огляд на стан сп`яніння. Згідно висновку №000736, знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Вказаними діями порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні обставини скоєного правопорушення визнав, йому були роз`ясненні права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КпАП України. Щиро розкаявся.

Однак, перед судовим засіданням, надав до суду письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №170660 від 22 серпня 2022 року. Заперечення обґрунтував тим, що до матеріалів не додано будь-яких допустимих доказів, які б підтверджували обставину керування ним транспортним засобом. Матеріали справи містять відомості, що як громадянин не має посвідчення водія, що виключає притягнення його до відповідальності, а саме позбавлення права, яким він не володіє. Позбавлення права на майбутнє не можливо. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. З огляду на відсутність доказів керування транспортним засобом у зазначеному у протоколі місці, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши його заперечення, приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 своїми діями скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що підтверджується наданими суду матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №170660 від 22 серпня 2022 року, роздруківкою чеку приладу «Драгер» від 22 серпня 2022 року, актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарським препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 серпня 2022 року, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, відеозаписом події, довідкою, виданою інспектором САП ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, лейтенантом поліції Тіукової А.

З дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 продував газоаналізатор «Драгер», результат 1,47 проміле.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та про доведеність вини ОСОБА_1 в його вчиненні.

Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як вбачається з довідки інспектором САП ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, лейтенантом поліції Тіукової А., що згідно обліку НПУ ОСОБА_1 на протязі календарного року за ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягувався. Посвідчення водія не отримував, а тому суд відносить його до категорії інших осіб.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність інших осіб за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з приписами ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вищезазначені докази, на переконання суду, є допустимими, достатніми та достовірними, оскільки підтверджують обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Сумнівів щодо достовірності вказаних доказів, клопотань про визнання їх недопустимими, а також клопотань щодо витребування будь-яких додаткових доказів на час судового розгляду не надавались.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень слід накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 21, 23, 24, 30, 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 гривень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя О.П. Галич