Справа № 521/4498/22
Провадження № 3/521/3893/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року місто Одеса

Cуддя Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 , від 02.02.2021 року, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2022 року співробітниками Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП було складено протокол серії ААД № 219879, про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно до вказаного протоколу, 13.02.2022 року, в м. Одесі, по вул. Магістральна, буд. 92, водій ОСОБА_1 , керувала т/з Skoda Fabia, р. н. НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510, результат 0,73 проміле.

Згідно до довідки інформаційного порталу Національної поліції, протягом року за ч. 1 ст. 130 КУпАП громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не притягувалась.

На підтвердження вини водія, матеріали справи містять: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 219879, від 13.02.2022 року; чек Драгера, від 13.02.2022 року; DVD-носій з відеозаписами з місця події.

Відповідно до п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а. с. 15 16).

Проте, замість того, щоб прибути у судове засідання та надати докази на підтвердження своїх заперечень, якщо такі мали місце, ОСОБА_1 у судове засідання не прибула.

Отже, судом прийнято всі міри для належного повідомлення ОСОБА_1 про явку до суду.

Зі змісту викладеного вище, приходжу до висновку, що належним чином повідомлена ОСОБА_1 не скористалась своїм правом взяти участь у розгляді справи.

Неявка особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, не є перешкодою для розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення, від 03.04.2008р., у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явилась в судове засідання, тобто не виконувала процесуальні обов`язки, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Неявка особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, не є перешкодою для розгляду справи.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи, суддею було вивчено наданий до суду DVD-носій з відеозаписами з місця події.

Так, зі змісту відеозапису з найменуванням IMG_9548 суддя вбачає факт зупинки співробітниками поліції т/з Skoda Fabia, р. н. НОМЕР_3 , за кермом якого, як згодом було встановлено була ОСОБА_1 .

Крім того, ОСОБА_1 не заперечувала та не оспорювала обставини її перебування за кермом т/з та перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Зі змісту чека газоаналізатора Drager Alcotest 7510, прилад ARLM-0409, результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння - 0,73 проміле (а. с. 3).

Диспозицією ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, законодавцем перебачено відповідальність водія за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 своїми діями скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Оскільки, під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і остання підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Статтею 23 КУпАП законодавцем передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 2 статті 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Визначаючи міру відповідальності правопорушника за скоєне правопорушення, суддя приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, його наслідки.

Отже, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь її вини, відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Саме це стягнення буде необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання вимог законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню правопорушником нових правопорушень.

Відповідно до ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Вимогами ст. 4 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 гривень 20 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 23, 33, 279, 283, 284, 287, 401 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 , від 02.02.2021 року, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 , від 02.02.2021 року, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів, з дня винесення постанови.

Суддя: Н.В. Мирончук