Номер провадження: 33/813/1100/22
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі

Головуючого судді - Стахової Н.В.

за участю секретаря Мокан В.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника адвоката Врона Андрія Валентиновича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одеса, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 08.08.2022 року в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173 -2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 08.08.2022 року ОСОБА_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме в сумі 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 00 копійок.

Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник - адвокат Врона А.В., подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить суд постанову Київського районного суду м. Одеси від 08.08.2022 року скасувати та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Одночасно апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги на постанову Київського районного суду м. Одеси від 08.08.2022 року.

В обгрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження зазначив, що копію постанови було вручено йому лише 25.08.2022. У зв`язку з тимчасовим перебуванням його у місті Львів, в установлений законом строк він фактично не міг подати апеляційну скаргу, тому вважає, що вказаний строк був пропущений ним з поважних причин.

В обгрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що він та ОСОБА_2 на момент розгляду справи відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 17.09.2015 були подружжям, проте через різні погляди на спільне сімейне життя в сім`ї часто відбувалися сварки, які поступово призвели до погіршення відносин один до одного. Вважає, що звернення ОСОБА_2 до відділу поліції з метою притягнення його до адміністративної відповідальності було виявом бажання помсти та дискредитування його як чоловіка та приниження репутації. При винесенні постанови суд першої інстанції як на основний та єдиний доказ на підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП спирався тільки на протокол про адміністративне правопорушення. Апелянт також вказує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ним умисних діянь економічного характеру стосовно ОСОБА_2 , що призвело до вчинення домашнього насильства відносно неї з його боку, не міститься інформація про свідків таких дій, не були допитані особи, які могли б підтвердити або спростувати інформацію надану заявником, відсутня також відеофіксація вказаних обставин. У зв`язку з чим просив скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси від 08.08.2022 року та закрити провадження у справі через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості надавати пояснення у судовому засіданні через те, що перебував у м. Львові, на підтвердження чого надав відповідні залізничні квитки, копію постанови отримав 25.08.2022 (а.с.10), апеляційну скаргу подав 01.09.2022 (а.с.19), вважаю за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення з метою дотримання принципу доступу до правосуддя.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_2 не з`явилася, належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, про що свідчить довідка про доставку SMS - повідомлення (а.с34).

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 та його захисник Врона А.В. підтримали апеляційну скаргу,надали пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просили постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доводи скаржника та його захисника, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 -2 ч.1 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що досліджені судом докази по справі підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 -2 ч.1 КУпАП.

Проте з таким висновком суду не можна погодитися з наступних підстав.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. (ч.1 ст. 9 КУпАП).

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст. 254 КУпАП).

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису,- тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Тобто, виходячи з граматичного тлумачення диспозиції даної норми КУпАП, орган поліції зобов`язаний при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначати конкретно в чому саме полягало домашнє насильство, а також вказати яка шкода заподіяна або могла бути заподіяна фізичному чи психологічному здоров`ю потерпілої, що прямо витікає з диспозиції статті (погрози, образи, чи переслідування, позбавлення житла, їжі, тощо) і це є обов`язковим.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими , що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозоймки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що 20.07.2022 року ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сімейне насильство економічного характеру: вимагав, що б ОСОБА_2 покинула квартиру, чим вчинив домашнє правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

Економічне насильство форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користування ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру (ст. 1 ч.1 п. 4 Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Адміністративним правопорушенням є не будь-яке домашнє насильство, а те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду.

Для правильної кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з підстав, передбачених ст.173-2 ч.1 КУпАП, факт порушення вказаних прав повинен бути відображений у протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим з наявних матеріалів справи беззаперечно не встановлено, що ОСОБА_1 винний у вчиненні наведеного адміністративного правопорушення.

Будь-яких об`єктивних даних про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Також, як вбачається з матеріалів провадження, у справі не було встановлено свідків правопорушення, які б об`єктивно могли підтвердити або спростувати обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, як протокол про адміністративне правопорушення, так і матеріали провадження не містять відомостей про спричинення діями ОСОБА_1 . ОСОБА_2 будь-яких наслідків.

Самі по собі погані стосунки між подружжям, судові спори щодо шлюбу, поділу майна, утримання дітей, вживання нецензурної лексики тощо не є безспірно вчиненням домашнього насильства.

Вирішуючи питання щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 по суті інкримінованих обставин вчинення правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та доданими до протоколу про адміністративне правопорушення доказами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, вирішуючи дану справу, суд першої інстанції, при прийнятті рішення не врахував вимоги ст. 245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом та прийшов до передчасного та помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 в даному правопорушенні.

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії», рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Необхідно зазначити, що відповідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом (рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України»).

Згідно з вказаною позицією ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

За таких обставин, наведені вище обставини у своїй сукупності вказують на те, що в ході провадження у цій справі не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Таким чином, жодних об`єктивних доказів вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_2 матеріали справи не містять, що виключає відповідальність ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку про поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 08.08.2022 року та про необхідність на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник - адвокат Врона Андрій Валентинович, задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 08.08.2022 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 173-2 Кодексу про адміністративні правопорушення України закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 -2 Кодексу України про адміністративні правопорушення по п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Н.В. Стахова