Справа № 303/4346/22
3/303/2051/22
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

05 жовтня 2022 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Морозова Н.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого,

- за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Водій ОСОБА_1 22.06.2022 року о 00:55 годині, в м. Мукачево по вул. Ілони Зріні, 250, керував транспортним засобом мопедом марки «VIPER MOTO» без д/н знака, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці; неприродна блідність; сповільненість рухів. ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, при безперервній відеозйоці на БК 473452 об 01.19 год. 22.06.2022 року, чим своїми діями порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином (в матеріалах справи наявні довідки про доставку СМС-повідомлень про час та місце розгляду справи), але не повідомив суд про причини неявки.

Слід зазначити, що рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Наразі вжито всі необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, у зв`язку з чим причини неявки правопорушника до суду визнані неповажними.

Таким чином, відповідно до вимог статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутності на підставі наявних матеріалів.

Перевіривши матеріали справи, прихожу до наступного висновку:

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частина перша статті 130 КУпАП встановлює відповідальність за:

- керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також

- передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само

- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (п.2.9а ПДР України) так і відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (п. 2.5 ПДР України), які передбачені різними пунктами ПДР України.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення, складено інспектором саме за порушення п. 2.5 ПДР України - відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху України, затвердженої Постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З даної норми випливає, що водієм являється не будь-яка особа, яка керує транспортним засобом, а тільки та, яка також має посвідчення водія відповідної категорії.

Пунктом 2.13. Правил дорожнього руху України передбачено, що право на керування транспортними засобами особам може бути надано: мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії А1, А) - з 16-річного віку. Транспортні засоби належать до таких категорій: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт; А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше.

Отже, в даній справі ОСОБА_1 є водієм мопеда у випадку, якщо він має посвідчення водія категорії А або А1, в іншому випадку в розумінні ст. 130 КУпАП він являється іншою особою.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_1 від 07.02.2015 року, але рішенням суду №303/7699/20 від 29.12.2020 року та рішення суду №303/327/21 від 10.03.2021 року, був позбавлений права керування транспортними засобами, після чого він не склав теоретичну і практичну частину іспиту після позбавлення прав керування транспортними засобами, згідно довідки старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Дерев`янко А., а тому він не вважається водієм, а є іншою особою, яка керувала транспортним засобом мопедом, в стані наркотичного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №293848 від 22.06.2022 року, копією постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №268152 від 22.06.2022 року за ч.6 ст.121 та ч.5 ст.121 КУпАП, компакт-диском відео фіксації правопорушення від 22.06.2022 року.

Зі змісту оглянутого відеозапису з бодікамери поліцейського, що здійснена під час вище вказаних подій, а саме: 22.06.2022 року, з дотриманням вимог ч.2 ст.266 КУпАП та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, слідує, що 22.06.2022 року гр. ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху України. У зв`язку з виявленням у гр. ОСОБА_1 явних ознак наркотичного сп`яніння, про що повідомлено водію, працівниками поліції запропоновано водію, пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі, на що водій відмовився.

Оцінюючі надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою у логічному взаємозв`язку та є достатніми для встановлення складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Враховуючи вище викладене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та необхідним притягнути його до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення, передбаченого санкцією даної норми (ч.1 ст. 130 КУпАП).

У відповідності до статті 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись: ст.40-1, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , штраф у розмірі 17 000,00 гривень на рахунок UA0007001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, одержувач коштів ГУК у Закарпатській області/21081300, Код , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

На підставі ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів, у порядку примусового виконання цієї постанови органу держаної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу 34 000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення, яка згідно Закону України Про судовий збір становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (496,20 грн.) на рахунок отримувача коштів: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код за ЄДРПОУ №37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106, пункт №5.

Постанову судді може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Наталія МОРОЗОВА