Житомирський апеляційний суд
Справа №275/236/22 Головуючий у 1-й інст. Миколайчук П. В.
Категорія ст. 122-4 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В. з участю секретаря Ульянової Л.П., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, -

встановив:

Постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 23 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Відповідно до постанови суду, 22.05.2022 о 20:40 годині в смт.Брусилів по вул.Шкільній, Житомирського району Житомирської області, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Нісан Екстрейл» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив дорожньо-транспортну пригоду та місце якої в подальшому залишив. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.10А Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій порушується питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що він не мав наміру приховувати факт або обставин скоєння ДТП, оскільки шкоди нікому не завдав, поранених не було. Натомість він переживаючи про те, що автомобіль після пригоди перебував в аварійному стані, намагався убезпечити себе та інших осіб, від`їхав в небезпечне місце, а саме до двору свого будинку. У дворі будинку встановивши те, що загрози немає, повернувся до місця події та повідомив працівників поліції, які вже приїхали. За результатами його зізнання і було складено адміністративні матеріали.

Вважає, що оскільки працівники поліції не вчиняли будь-яких заходів для встановлення його місця перебування та знаходження транспортного засобу, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП в його діях немає.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею ст. 122-4 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто такою, яка відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила дорожнього руху, які є обов`язковими для виконання.

Відповідно до п.1.10 ПДР України дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Пунктом 2.10. ПДР України встановлено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;

є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Пунктом 2.11 ПДР України, передбачено, якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди немає потерпілих та не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортні засоби можуть безпечно рухатися, водії (за наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного) можуть прибути до найближчого поста або до органу Національної поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею.

Третіми особами вважаються інші учасники дорожнього руху, які через обставини виявились причетними до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обов`язків, передбачених підпунктами "д" - "є" пункту 2.10 цих Правил.

ОСОБА_1 , як вбачається з матеріалів справи, не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням та вчинив наїзд на електроопору, внаслідок чого транспортний засіб та електроопора отримали механічні пошкодження, після чого не викликавши працівників поліції залишив місце ДТП на транспортному засобі, а повернувся після того як на місці вже перебували працівники поліції і там було виявлено номерний знак його транспортного засобу.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 036376 від 22.05.2022 року та пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він не дотримався вимог, передбачених п. 2.10 ПДР України, які повинен вчинити водій причетний до ДТП, оскільки залишив місце ДТП на керованому ним транспортному засобі, не викликав працівників поліції, не вживав дій по фіксації обставин ДТП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що за наслідками ДТП загиблих та поранених не було, відсутні збитки завдані третім особам, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, апеляційний суд вважає хибними, оскільки матеріали справи таких відомостей не містять.

Натомість з матеріалів справи вбачається, що внаслідок ДТП було пошкоджено майно іншої особи, що зафіксовано у протоколі №036375 та встановлено судом (постанова від 09.06.2022 р. у справі №275/235/22), яка і викликала працівників поліції.

Даних, що внаслідок пошкодження цього майна збитків не спричинено, в матеріалах справи не має, не надані такі і в суді апеляційної інстанції. Послідуюче узгодження з власником пошкодженого майна порядку відшкодування шкоди, чи її відшкодування, або відсутність у власника майнових претензій не звільняє водія обов`язку після ДТП від виконання вимог п.2.10 ПДР України.

Положення п.2.11 ПДР у даному випадку застосуванню не підлягають, оскільки внаслідок ДТП було пошкоджено не інший транспортний засіб чи майно третьої особи, якою може бути лише учасник руху.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у розмірі, передбаченому санкцією ст. 122-4 КУпАП, можливості призначення більш м`якого стягнення чи звільнення від відповідальності за це правопорушення закон не передбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від 22 червня 2022 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук