справа № 208/4108/22
№ провадження 3/208/1912/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 жовтня 2022 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянувши матеріали адміністративних справ про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, служить в Збройних силах України, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 , за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених:

ст. 124 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 055963, від 15.08.2022 року,

ст. 122-4 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 055964 від 15.08.2022 року,

встановив:

В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська надійшли 25.08.2022 року адміністративні матеріали про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 055963 від 15.08.2022 року справа № 208/4108/22 провадження № 3/208/1912/22 та за ст. 122-4 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 055964 від 15.08.2022 року справа № 208/4110/22 провадження № 3/208/1914/22.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 055964 від 15.08.2022 року слідує, що 14.08.2022 року о 20.10 годині, в м. Кам`янське, Дніпропетровської області по вул. Республіканська № 35 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Galant» д.н.з. НОМЕР_2 при зустрічному роз`їзді не вибрав безпечний інтервал та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_3 , під керування водія ОСОБА_2 , в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, згідно протоколу зазначено порушення вимог п.п. 13.1 ПДР, як складову адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, крім того, згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 055964 від 15.08.2022 року слідує, що 14.08.2022 року о 20.10 годині, в м. Кам`янське, Дніпропетровської області по вул. Республіканська № 35 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Galant» д.н.з. НОМЕР_2 при зустрічному роз`їзді не вибрав безпечний інтервал та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_3 , під керування водія ОСОБА_2 , після чого залишив місце ДТП до якої він причетний та з місця поїхав, згідно протоколу зазначено порушення вимог п.п. 2.10 ПДР, як складову адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, оскільки проходить службу в Збройних силах України

В судове засідання з`явився адвокат Плетенко К.Ю., яка повідомила, що провину по ст.124 КУпАП її довіритель визнає, та просить суворо його не карати, щодо вчинення правопорушення за ст.122-4 КУпАП, подала до суду клопотання в якому просить закрити провадження по справі в цій частині, оскільки її довіритель не тікав з місця ДТП, а лише після того, як він домовився з потерпілим на місці ДТП, куди приїхав його товариш ОСОБА_3 та заплатив гроші за ремонт автомобіля потерпілого, він поїхав, та поставив свій автомобіль в гараж ОСОБА_4 на СТО для ремонту, після чого його відвіз додому ОСОБА_5 , таким чином ніякого умислу на залишення місця ДТП у ОСОБА_1 не було, тому в цій частині справа підлягає закриттю.

Допитані потерпілий та свідок в судовому засіданні надали наступні свідчення:

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 14.08.2022 року приблизно о 1930-20.00 год., він керував автомобілем марки «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_3 коли він їхав по вул. Республіканська № 35 при зустрічному роз`їзді водій автомобіля марки «Mitsubishi Galant» д.н.з. НОМЕР_2 не вибрав безпечний інтервал та скоїв зіткнення і поїхав далі, він відразу повідомив про ДТП в поліцію та почав переслідувати авто, яке з ним зіткнулось, але проїхав декілька метрів, автомобіль порушника зупинився, згодом він узнав, що водія звати ОСОБА_6 , він з ним поговорив, потім приїхав його товариш і вони вирішили все на місці, з ним розрахувались за пошкоджене авто, він претензій до порушника не має, і вони роз`їхались, про те, що він повідомив в поліцію про ДТП, він ОСОБА_7 не казав, потім десь ближче до опівночі його знайшли працівники поліції і запропонували проїхати разом з ними до порушника, він поїхав разом з ними додому до ОСОБА_7 , і там з`ясувалось, що ОСОБА_7 поставив машину в гараж на СТО і був дома випивав пиво.

Свідок ОСОБА_8 , в судовому засіданні пояснив, що його товариш ОСОБА_1 в серпні місяці перебував у місті на лікування після отриманого поранення, оскільки він проходить службу в Збройних силах України, 14.08.2022 року приблизно о 19.30 ОСОБА_1 йому зателефонував та розповів, що став учасником ДТП, щоб він приїхав й поміг йому розібратися, бо він перебуває у стресовому стані. Коли він приїхав на вул.. Республіканську в м. Кам`янське, на місце ДТП, то там був його товариш ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_2 , він з поговорив та запропонував заплатити за ремонт автомобіля, на що він погодився, тоді він передав його кошти, але євро протокол вони між собою не укладали і потерпілий сказав, що він ніяких претензій не має і вони роз`їхались. Його товариш ОСОБА_1 був абсолютно тверезий, але знервований. Сєдих зателефонував товаришу ОСОБА_5 у якого є СТО в гаражах по АДРЕСА_2 , та попросив пригнати автомобіль на ремонт, ОСОБА_10 поголився, і ОСОБА_7 відігнав туди своє авто. Про те що потерпілий зателефонував на 102 він не повідомив, і сам поїхав з міста ДТП.

Вивчив матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши всі докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дослідив докази та оцінив їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно зі ст. 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п.2.10 а Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 ПДР України, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Тобто, з суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП характеризується наявністю прямого умислу.

При цьому, пояснення потерпілого та свідка, надані в судовому засіданні, свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не залишався на місці пригоди до приїзду працівників поліції, яки були викликані потерпілим, та не уклав европротокол з потерпілим, який би дозволив йому покинути місце пригоди.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбаченого: ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП що підтверджується належними і допустимими доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД № 055964 від 15.08.2022 та серії ААД № 055964 від 15.08.2022 року, які за змістом відповідають вимогам ст.256 КУпАП, складені уповноваженою особою та в порядку, передбаченому чинним законодавством України; дії посадової особи, щодо їх складала, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності не оскаржувались; фотознімками пошкодження автомобіля, електронним рапортом від 14.08.2022 року в якому викладені обставини вчинення правопорушення та зазначено що було отримано заяву на підставі якої було заведено ЄО за № 13493, як ДТП; поясненнями правопорушника ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , та свідка ОСОБА_11 які надані ними під час складання адміністративних протоколів, та під час судового засідання, які долучені до матеріалів справи.

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, вважаю докази, що містяться в матеріалах справи, достатніми, належними та допустимим і у своїй сукупності доводять факт порушення ОСОБА_1 п.13.1 ПДР України, а в його діях, з врахуванням причинно-наслідкового зв`язку між діями водія та настанням дорожньо-транспортної пригоди, вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та п.2.10а ПДР України, а в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, який вірно кваліфіковано за ст. 122-4 КУпАП, як залишення місяця пригоди.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 15.03.2019 у справі № 204/2352/16-а).

При розгляді справ про адміністративне правопорушення, крім національного законодавства, суд також керується Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.97 року. Конвенція набула чинності для України 11.09.97 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення; поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до статті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.ст. 33-35 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, ступінь його вини - умисні дії, майновий стан, визнання вини та щире каяття, як обставину, що пом`якшує відповідальність, обставини які обтяжують відповідальність не встановлено, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню нею нових правопорушень повинна бути міра відповідальності у виді штрафу в межах санкцій статей, за якими він притягується до відповідальності встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення за правилами передбаченими ст. 36 КУпАП, тобто, за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, в межах санкції ст. 122-4 КУпАП , у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП. судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року у розмірі 2481 гривня.

Оскільки ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушенні та притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним стягнути з нього на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Керуючись ст.ст. 252,283-285,294 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України - визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адміністративне стягнення за:

ст. 124 КУпАП, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок

ст. 122-4 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок;

За сукупністю адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП з врахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, остаточно накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України судовий збір на користь держави в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Роз`яснити, що на підставі ч. 1ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1ст. 307 КУпАП, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно до ч. 4 ст. 307 КУпАП, документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Івченко Т. П.