Справа № 352/1100/22
Провадження № 3/352/837/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2022 р.м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Хоминець М.М., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 125989 від 12.07.2022 р. ОСОБА_1 12.07.2022 р. о 22 год. 40 хв. по вул. Липовій в с. Загвіздя Івано-Франківського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки «Volkswagen» н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України.

ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення, в яких вказав, що працівники поліції 12.07.2022 р. о 22 год. 40 хв. безпідставно зупинили його автомобіль та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Того вечора він був тверезий та не мав жодних ознак алкогольного сп`яніння. Перед проведенням огляду поліцейський не проінформував його про порядок застосування спеціального технічного засобу та не представив сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку. У подальшому після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Drager», з результатом якого він був не згідний, поліцейський не запропонував йому пройти обстеження в закладі охорони здоров`я. Вважає, що працівниками патрульної поліції не було дотримано порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та не дотримано процедури оформлення результатів огляду. Просив справу щодо нього закрити на підставі статті 247 КУпАП, розгляд справи проводити у його відсутності.

Адвокат Галівець Я.О., який згідно договору про надання правової допомоги представляє інтереси ОСОБА_1 , подав до суду заперечення проти протоколу про адміністративне правопорушення. Адвокат звернув увагу на те, що у другому екземплярі протоколу про адміністративне правопорушення, який вручили ОСОБА_1 , відсутні дані про те, який пункт ПДР він порушив та за якою статтею КУпАП він притягується до адміністративної відповідальності. Тобто протокол щодо ОСОБА_1 , який був складений з грубим порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції № 1376, не може вважатись належним та допустимим доказом у справі, оскільки всі дописані відомості у ньому працівники поліції вказали після підписання його ОСОБА_1 . Крім того, зазначив, що наявний у матеріалах справи відеозапис, який міститься на диску, розділений на дві частини, одна з яких взагалі стосується іншого водія, на вказаному відеозаписі не зафіксовано факт керування транспортним засобом, момент зупинки, запис не вівся безперервно, що є неналежним та сумнівним доказом на підтвердження обставин, вказаних у протоколі. Адвокат також наголосив на тому, що працівники поліції порушили порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Drager» на місці зупинки не був згідний з результатом, вони не запропонували йому пройти обстеження в закладі охорони здоров`я. Просив справу щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, справу розглядати у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що провадження у даній справі підлягає до закриття, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У рамках розгляду даної справи встановлено відсутність у працівників поліції правових підстав для зупинення 12.07.2022 р. транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , вичерпний перелік яких передбачено ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», та порушення працівниками поліції після зупинення транспортного засобу вимог ч.3 ст.35 вказаного Закону, відповідної до якої поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Пунктом 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 р. № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 р. за № 1496/27941, передбачено, що не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

З долученої до матеріалів справи копії протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 125989 від 12.07.2022 р. щодо ОСОБА_1 , яку останньому було вручено під розписку, вбачається, що в графі «чим порушив вимоги пунктів ПДР» та графі «за що передбачена відповідальність» відсутні записи. Встановлені обставини ставлять під сумнів вчинення самого правопорушення.

Обставина щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не знайшла свого підтвердження в суді. Вказана обставина не підтверджена долученим до матеріалів справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Встановлено, що вказаний відеозапис складається з двох частин, одна з яких стосується іншого водія, що є порушенням вимог п. 4, 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 р. № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 р. за № 28/32999, відповідно до якої під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно вимог ч.2 ст.266 КУпАП та п.6 розд. ІІ Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічна норма міститься у п.7 розд.1 вказаної Інструкції, згідно якої у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На переглянутому судом відеозаписі відображено, що огляд ОСОБА_1 на станалкогольного сп`яніння проводився поліцейським на місці зупинки із застосуванням приладу «Drager». Однак, після проведеного огляду ОСОБА_1 , який був не згідний з результатом такого огляду, не запропонували пройти обстеження у закладі охорони здоров`я.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, у тому числі і закріпленої у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 р. у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 а ПДР України та вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є недоведеним.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, з урахуванням встановлених обставин, приходжу до висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у даній справі.

На підставі наведеного та керуючись ст. 247 ч.1 п.1, 283-285, 287, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ