Справа № 186/459/22
Провадження № 3/0186/203/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

в справі про адміністративне правопорушення

06 жовтня 2022 року м. Першотравенськ

Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Кривошея С.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла від відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, притягнутого за ч.3 ст.130 КУпАП України,

В С Т А Н О В И Л А:

23 червня 2022 року о 18 годині 06 хвилин, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BMW», р/н НОМЕР_1 , біля буднику №29 по вулиці Шкільній, міста Першотравенська, Синельниківського району, Дніпропетровської області, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці). Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав. Також пояснив, що на даний час на території України оголошений воєнний стан, тому під час дії даного стану він може керувати транспортним засобом не маючи документів, які надають йому право керувати транспортним засобом. Крім того правопорушник не заперечував що він керував 23 червня 2022 року автомобілем марки «BMW», р/н НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції, та відмовився, на їх пропозицію, пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Виходячи із наведеного, враховую правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, тобто приходить до висновку, що ухилення ОСОБА_1 від явки до суду, без подання доказів поважності такої неявки у будь-який спосіб, слід вважати зловживанням особою своїми процесуальними правами та така поведінка не свідчить про добросовісність його намірів, зокрема щодо доведення невинуватості у суді.

Вивчивши матеріали справи, дійшла висновку, що в діях ОСОБА_1 , присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена нею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ч.2 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Приписами ч.3 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приписами пункту 2.9 «а» передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Системний аналіз вказаних приписів законодавства свідчить про те, що адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП, характеризується значною, порівняно з іншими адміністративними правопорушеннями, які визначені приписами КУпАП, суспільною небезпечністю (шкідливістю), оскільки санкція ч.3 ст.130 КУпАП передбачає застосування до правопорушника більш суворого адміністративного стягнення, ніж у інших випадках, передбачених приписами КУпАП.

На підставі приписів ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На переконання судді, вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю таких доказів: фактичними даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 038779 від 23 червня 2022 року; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №779687 від 23 червня 2022 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 4 ст.126 КУпАП; копією постанови Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2021 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк три роки, оскільки ОСОБА_1 29 квітня 2021 року вже притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік; відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, який здійснював оформлення факту вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм вимог пунктів 2.5, 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Враховуючи зазначене, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, оскільки останній вчинив дії, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, будучи особою, яка двічі протягом року, а саме: 29 квітня 2021 року та 10 серпня 2021 року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність, в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи обставини правопорушення, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, який протягом 2021-2022 року неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст. 126, 130 КУпАП, а також враховуючи, що штрафи призначені постановами суду від 29 квітня 2021 року та від 10 серпня 2021 року правопорушником не сплачені, вважаю за доцільне призначити ОСОБА_1 стягнення у виді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Підстав для конфіскації транспортного засобу суд не знаходить, оскільки автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , не перебуває у приватній власності порушника (відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке видане 23 листопада 2021 року територіальним сервісним центром №1242, власником транспортного засобу марки «BMW» р/н НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 ).

Також, згідно з вимогами статті 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись статями 33-35, 40-1, 130 ч.3, 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», - суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Згідно ст.307 КУпАП - штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом..

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

-подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідність статті цього кодексу;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Розмір витрат визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

СУДДЯ: С.С. КРИВОШЕЯ.

Постанова набирає законної сили:_______________________

Строк пред`явлення постанови до виконання _________________________