ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/1257/22 Суддя доповідач Курило О.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2022 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Ковері Р.М., з участю особи притягнутої до адміністративно відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника Ломакіна Е.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі сулу в м. Валках, в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника правопорушника на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на момент ухвалення постанови складає 17000.00 грн. (сімнадцять тисяч гривень нуль копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 492.20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Постановою встановлено, що 18 листопада 2021 року о 21 год. 10 хв. У м. Харкові по вул. Клочківській, буд. 23, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Nissan Note», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запахом алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказане рішення суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Ломакін Е.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2021 року, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 він свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, фактично обґрунтовуючи це тим, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я. Доставити його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейські відмовились без будь-якого обґрунтування. У відповідності з дослідженими в судовому засіданні відеозаписів, пояснень свідків, рапорту поліцейського, вбачається та було встановлено судом, що ОСОБА_1 мав бажання, можливість та намір пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, неодноразово погоджувався бути доставленим до закладу охорони здоров`я для проходження такого огляду. ОСОБА_1 не заперечував проти проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, пропонував поліцейським забезпечити його доставку поліцейським до закладу охорони здоров`я на автомобілі захисника, що прибув на місце його зупинки. Ані поліцейські, ані суд не визначили, чому це було неможливо зробити та чому така вимога ОСОБА_1 не могла бути реалізована. Захисник зазначає, що проїзд ОСОБА_1 автомобілі захисника у якості пасажира, не порушував вимог нормативно-правових актів про необхідність забезпечення відсторонення його від права керування транспортним засобом до проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленого законом порядку. Вимога поліцейського проїхати в автомобілі екіпажу до закладу охорони здоров`я не була правомірною з огляду на інші фактичні обставини справи, а саме на можливість проїхати до закладу охорони здоров`я в автомобілі захисника із забезпеченням поліцейским можливості доставки ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, що неодноразово пропонувалось зробити на місці зупинки автомобіля. Матеріали справи беззаперечних, допустимих та належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не містять.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В суді апеляційної інстанції, захисник правопорушника адвокат Ломакін Е.В. підтримав повністю подану ним апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги захисника, просив її задовольнити у повному обсязі.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Ломакіна Е.В., які підтримали апеляційну скаргу захисника і просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п.2.5.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо його винуватості у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому належить врахувати те, що, оспорюючи висновки суду першої інстанції, апелянт не заявляв будь-яких клопотань, в тому числі щодо допиту свідків.

З огляду на це, переглядаючи оскаржувану судову постанову за доводами поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для її задоволення.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у його відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 106856 від 18 листопада 2021 року, яким зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначили, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та погодився пройти огляд в закладі охорони здоров`я за відсутності поліцейських та з умово доставки його до закладу не в автомобілі екіпажу поліції; направленням на огляд водія транспортного засобу, відповідно до якого огляд у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» не проводився; відеозаписом події з нагрудного відео реєстратора поліцейського, відповідно до якого ОСОБА_1 зазначив, що вживав пиво в обсязі 0,3 мл, погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, проте в присутності двох свідків відмовився від доставки його поліцейськими на автомобілі екіпажу до закладу охорони здоров`я. Разом з захисником в категоричній формі відмовився від виконання вимоги поліцейських проїхати до закладу охорони здоров`я в автомобілі екіпажу. Поліцейським було неодноразово оголошено передбачений п.9 ч.11 Інструкції час, протягом якого поліцейський забезпечує доставку особи до закладу охорони здоров`я з метою забезпечення достовірності результатів огляду водія та попереджено про затягування водієм часу доставки.

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 1) вбачається, що 18 листопада 2021 року о 21 год. 10 хв. за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 23, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Nissan Note», державний номерний знак НОМЕР_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за місцем зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора ДРАГЕР AlcoTest6820 та в медичному закладі ХОР ОНД за адресою вул. Шевченка, 26, в присутності двох свідків у встановленому законом порядку.

Вказані обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яких було залучено працівниками поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до яких вбачається, що 18.11.2021 року водій авто Nissan Note», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД».

Дослідивши відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, вбачається, що працівниками поліції було зупинено автомобіль Nissan Note», державний номерний знак НОМЕР_1 , після зупинки якого із-за керма вийшов водій ОСОБА_1 , якому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД», але останній відмовився від проходження в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . При цьому, під час розмови з працівниками поліції, водій зазначив, що випив пива в обсязі 0,3 мл, а також те, що проходити огляд за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» він не буде, оскільки не довіряє йому, при цьому, погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, проте в присутності двох свідків відмовився від доставки його поліцейськими на автомобілі екіпажу до закладу охорони здоров`я. Також з відео вбачається, що водію було роз`яснено його права, а також неодноразово оголошено передбачений п.9 ч.11 Інструкції час, протягом якого поліцейський забезпечує доставку особи до закладу охорони здоров`я з метою забезпечення достовірності результатів огляду водія та попереджено про затягування водієм часу доставки.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував факт зупинки працівниками поліції його автомобіля та зазначив, що не дув в трубку газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» на місці зупинки оскільки не довіряє йому. При цьому, дії працівників поліції в порядку, визначеному КАС України або в іншому порядку, він не оскаржував. Протокол про адміністративне правопорушення був складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржував.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому, апеляційний суд вбачає цей випадок, як свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст.10 КУпАП.

Слід зазначити, що протокол складався внаслідок саме відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який визначений статтею 266 КУпАП, відповідно до якої, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, такий огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Крім того, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 12.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що 18.11.2021 року ОСОБА_1 керував автомобілем, був зупинений працівниками поліції. У нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та в присутності двох свідків останній відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», але, погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, проте в присутності двох свідків відмовився від доставки його поліцейськими на автомобілі екіпажу до закладу охорони здоров`я, а тому дії працівників поліції щодо виявлення підстав для складення протоколу відповідають вимогам ст.266 КУпАП, що вбачається з положень з вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.

Згідно з вимогами п.1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Поряд з цим, відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суд повно та всебічно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи, досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, та постановив рішення, яке відповідає вимогам ст. ст.245, 280, 283 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п.2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена відповідальність ст.130 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандарт, лікарем закладу охорони здоров`я. Відповідно до п.7 цієї Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п.3 Розділу І цієї Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Інспектором поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини. Отже, працівник поліції, виявивши цю ознаку, яка відповідає переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, апеляційний суд об`єктивно не вбачає порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 106856 від 18.11.2021 р стосовно ОСОБА_1 складено поліцейським саме за відмову від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД», у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст.256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП. Відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, протокол підписав, пояснення не надав. Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних, безпідставне вилучення водійського посвідчення не заявляв.Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржував.Тобто останній не звертався до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не звертався із скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва, хоча мав для цього достатньо часу, що свідчить про законність та правомірність дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги ч.2 ст.251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції, поліцейськими дотримано.

Відповідно, у суду першої інстанції та апеляційного суду відсутні підстави для визнання необ`єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суд повно та всебічно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи, досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду та постановив рішення, яке відповідає вимогам ст. ст.245, 280, 283 КУпАП.

Зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст.251 КУпАП.

Законодавець надає водієві право у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції в закладі охорони здоров`я (ч.3 ст.266 КУпАП, п.7 розділу І Інструкції).

ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, проте в присутності двох свідків відмовився від доставки його поліцейським на автомобілі екіпажу до закладу охорони здоров`я. Разом з захисником в категоричній формі відмовився від виконання вимоги поліцейського проїхати до закладу охорони здоров`я з метою забезпечення достовірності результату огляду водія.

Дії ОСОБА_1 , які він вчиняв в присутності свого захисника, суд апеляційної інстанції сприймає як такі, що були направлені на затягування часу, визначеного п.п.9, 12 ч.11 Інструкції, в якій визначено, що не пізніше ніж протягом двох годин правопорушник повинен бути доставлений до закладу охорони здоров`я для медичного обстеження.

В розумінні п.9 ч.11 Інструкції за наявності згоди водія пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я саме поліцейський забезпечує доставку особи до закладу охорони здоров`я, а не захисник чи будь-яка інша особа. На обґрунтовану вимогу поліцейського проїхати до вказаного закладу на автомобілі екіпажу ОСОБА_1 категорично відмовився її виконувати, чим перешкодив поліцейським виконати вимоги вказаного пункту та забезпечити доставку до закладу охорони здоров`я в передбачений Інструкцією час. З правового аналізу п.9 ч.11 Інструкції вбачається, що вимога поліцейським проїхати до закладу охорони здоров`я є законною та обґрунтованою. Відмова ОСОБА_1 від виконання правомірної вигоди поліцейського проїхати в автомобілі екіпажу до закладу охорони здоров`я є законною та обґрунтованою, свідчить про ухилення останнього від проходження огляду, яки й було розцінено судом першої інстанції як фактична відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, так і в закладі охорони здоров`я.

В п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

А також в п.7, 8 цього ж порядку вказано, що саме поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав та у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у

якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Зафіксована на відеозапису поведінка ОСОБА_1 вказує, що він не вимагав роз`яснення йому певних прав або особливостей процедури, повністю усвідомлював вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, доставку до якого забезпечує відповідно до п.9 ч.11 Інструкції саме поліцейський.

Правопорушник та його захисник, виходячи з їх поведінки, могли мати намір щоб правопорушник на певний час, а саме час проїзду від міста зупинки до медичного закладу вибув з поля зору поліцейських, не виключено, що і для дій, які б в подальшому могли спотворити результат медичного обстеження.

В своїй апеляції захисник та ОСОБА_1 посилались на невиконання своїх посадових обов`язків поліцейськими, в той же час на запитання суду, чому ОСОБА_1 не пройшов самостійне медичне обстеження в будь-якій іншій медичній установі за власної ініціативи, відповіді, яка б заслуговувала на увагу не надали.

Під час розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 , - адвоката Ломакіна Е.В. апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

З врахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік застосоване до ОСОБА_1 є достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових правопорушень і таким що відповідає характеру вчиненого правопорушення, меті адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене за наслідками апеляційного перегляду справи, апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2021 року.

Керуючись ст. ст.1, 7, 25, 33, 38, 294, 295 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 09 2021 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргузахисника правопорушника, залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст.294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М. Курило