П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Логойда І.В., без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали справи, що надійшли від 94 прикордонного загону відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий, місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 10.03.2016 року, орган видачі 2111, за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №010395 від 03.10.2022, згідно з яким о 15 год. 40 хв. 03.10.2022 року в міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Чоп (Тиса)» на в`їзд в Україну прибув громадянин, який на паспортний контроль пред`явив паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Під час здійснення прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів», відбулось спрацювання БД «Ризик перетин». Згодом, в ході проведення перевірочних заходів, було встановлено, що громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перетнув державний кордон на виїзд з України 26.02.2022 року через пункт пропуску «Косино», пред`явивши закордонний паспорт громадянина Угорщини серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто вищезазначений громадянин незаконно перетнув державний кордон без відповідного для громадян України документу. Своїми діями порушив, вимоги ст. 4 Конституції України, ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про громадянство України», ст. ст. 2. З ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та п. 2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених ПКМУ від 27.01.1995 року №57, тобто скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Особа, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області особі було відомо згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення. У матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи без його участі.

Беручи до уваги приписи ст. 277 КУпАП, якою передбачено, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП розглядається судом протягом доби, суд вважає за необхідне розглянути дану справу без участі ОСОБА_1 за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 статті 204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Статтею 4 Конституції України передбачено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України» законодавство України про громадянство ґрунтується на таких принципах, зокрема: єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). Статтею 3 вказаного закону передбачено, що перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №010395 від 03.10.2022; протоколом про адміністративне затримання від 03.10.2022; протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 03.10.2022; актом опитування затриманої особи від 03.10.2022, у якому, зокрема, вказав, що не мав намір уникнути оголошеної в Україні загальної мобілізації; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , рапортом Ж.Глуховцевої, ОСОБА_4 від 03.10.2022; витягом з бази даних «Ризик», фотокопіями першої сторінки паспорту громадянина України для виїзду за кордон та громадянина Угорщини.

Як вбачається з наданого суду протоколу про адміністративне правопорушення неможливо встановити об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204- 1 КУпАП, оскільки із фабули протоколу вбачається, що ОСОБА_1 03.10.2022 надав на паспортний контроль при складанні протоколу належний документ, а інкриміноване адміністративне порушення, датоване 26.02.2022, не підтверджуються належними і допустимими доказами та виходить за межі строків накладення адміністративного стягнення.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУПАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 204-1, 247, 283, 284, 287- 291 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 204-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Закарпатської області І.В. Логойда