Справа № 439/1310/22
Провадження № 3/439/750/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНІСТРАТИВНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ

13 жовтня 2022 року м. Броди

Суддя Бродівського районного суду Львівської області Петейчук Б.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька: АДРЕСА_1 , не працює,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ за № 173850 від 26 вересня 2022 року, 26 вересня 2022 року о 00 годин 15 хвилин по вулиці Львівська, що у місті Броди Львівської області, водій: ОСОБА_1 , керувала автомобільним транспортним засобом марки «Mazda CX5», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , із явними ознаками стану алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, та відмовилася від проходження огляду з метою виявлення ознак стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я, чим порушила вимоги пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 під час судового засідання вину не визнала. Її захисник: адвокат Онищук Тарас Назарович наголосив, що ОСОБА_1 не було роз`яснено порядок проведення медичного огляду із метою виявлення ознак стану алкогольного сп`яніння. Також не роз`яснено правових наслідків відмови від проходження огляду із метою виявлення ознак стану алкогольного сп`яніння. Відмова від проходження огляну на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я отримана із порушенням порядку, що тягне недійсність такого доказу. Разом із цим відсутність роз`яснення працівником органу Національної поліції України для ОСОБА_1 прав, передбачених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обов`язків, передбачених статтею 63 Конституції України, позбавили останню права на захист, зокрема можливість подавати докази для всебічного та повного проведення адміністративного розслідування; заявляти клопотання та надавити пояснення. Порушення права на захист ОСОБА_1 є безумовною підставою закриття провадження у справі.

На підтвердження вини ОСОБА_1 судді надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ за № 173850 від 26 вересня 2022 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 26 вересня 2022 року; відеозаписом безперервної відеофіксації із місця події.

Дослідивши вказані докази, враховуючи особисті пояснення ОСОБА_1 , клопотання сторони захисту, приходжу до переконання, що перед судом не доведено достатніми, достовірними, допустимими та належними доказами наявність в діях ОСОБА_1 такого складу адміністративного правопорушення: як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За змістом статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Диспозиція частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є бланкетною, тому вимагає обов`язкового наведення конкретного нормативно правового акту, який визначає форму дозволеної або забороненої поведінки суб`єкта, що вчиняє діяння. Як наслідок, недотримання імперативних положень таких нормативно правових актів, становить склад відповідного адміністративного правопорушення, яким у даному випадку виступає стаття 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ за № 173850 від 26 вересня 2022 року зазначається пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, вимоги якого своїми діями не виконала ОСОБА_1 .

Проведення працівниками поліції огляду водіїв з метою встановлення та виявлення стану алкогольного сп`яніння врегульоване імперативними приписами постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Вимогами ж пункту 3 вищевказаної постанови визначається, що огляд проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

-лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За правилами абзацу 3 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до частини 6 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» закріплено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Водночас вимогами пункту 8 вищевказаного Порядку передбачено обов`язкова наявність двох свідків у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я. В присутності двох свідків поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частиною 5 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Окрім цього, Конституція України у своїх положеннях (стаття 8 та стаття 62) гарантує дотримання принципу верховенства права, як однієї із засад існування демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 за № 23-рп/2010 визначає, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації NoR (91), зокрема:

-забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За нормативними правилами частини 4 статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Водночас неналежне роз`яснення особі її прав, незабезпечення права на юридичну допомогу та незабезпечення перекладача є порушенням права на захист.

Із досліджених доказів у справі, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 173850 від 26 вересня 2022 року вбачається, що під час події, яка відбулася 26 вересня 2022 року о 00 годин 15 хвилин по вулиці Львівська, що у місті Броди Львівської області, присутність жодних свідків працівниками органу Національної поліції не була забезпечена. У графі «Свідки чи потерпілі» вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено свідків, у присутності яких фіксувалася відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння.

Відтак суддя сприймає критично та не бере до уваги відмову ОСОБА_1 від проходження огляду з метою виявлення ознак стану алкогольного сп`яніння. Позаяк такий доказ отриманий працівниками органу Національної поліції України із порушенням вимог проведення огляду, передбачених статтею 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Отже, така відмова є недопустимим доказом, отримання якого відбулося із порушенням порядку.

Разом із цим, досліджений під час судового засідання, відеозапис підтверджує обставину не роз`яснення працівником органу Національної поліції України для ОСОБА_1 прав, передбачених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обов`язків за статтею 63 Конституції України.

При цьому, закон покладав обов`язок роз`яснити ОСОБА_1 зазначені права та обов`язки, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, саме під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що є порушенням права особи на захист.

Не роз`яснивши ОСОБА_1 її прав, працівник органу Національної поліції України позбавив останню можливості надавати докази, заявляти клопотання, користуватися професійною правничою допомогою. Такі дії працівників органу Національної поліції України суперечать завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, передбачених статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За таких обставин, суддя сприймає критично та не бере до уваги протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 . Позаяк такий доказ отриманий працівниками органу Національної поліції України із порушенням вимог порядку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого Кодексом України про адміністративні правопорушення. Отже, такий доказ є недопустимим доказом, отримання якого відбулося із порушенням порядку.

Водночас судді не надано жодних інших доказів, які б підтверджували факт того, що ОСОБА_1 відмовилася, у встановленому законом порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене, перед суддею не було доведено належними, достатніми, достовірними та допустимими доказами винуватість ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд не є каральним органом. Суд потрібен для відновлення справедливості та встановлення вини особи, яка вчинила правопорушення.

У разі встановлення такої вини притягнення особи до відповідальності, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За правилами статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд, оцінивши наявні в адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись статтями 247, пунктом 1 статті 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Б.М. Петейчук