Березівський районний суд Одеської області
23.09.2022
Справа № 494/1188/22
Провадження № 3/494/694/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2022 р. м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Лебединський С.Й. розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом поліцейського СРПП Березівського РВП ГУНП в Одеській області серії ААД №066815 від 04 вересня 2022 р., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає по АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

На адресу суду надійшов адміністративний протокол, відповідно до якого 04 вересня 2022 р. приблизно о 21 годині 30 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21099 д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю с порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я та за допомогою приладу Драгер відмовився у встановленому законом порядку, у присутності двох свідків.

Правопорушник у судове засідання не з`явився, проте надіслав письмове пояснення у якому пояснив суду, що винним себе не визнає у повному обсязі. Так, дійсно 04 вересня 2022 р. він не вживав алкогольні напої, але відчував себе не добре морально та фізично, тому що був втомлений після тяжкого робочого дня та після сварки с дружиною. Вказані власні справи і вплинули на його поведінку під час складання протоколу.

Згідно ст.268 КУпАП суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу за відсутності правопорушника який не з`явився, але подав письмові пояснення, в яких вчинення правопорушення заперечував.

Розглянувши адміністративну справу суд вважає наступне.

Як передбачено положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Своїми діями правопорушник порушив п.2.5 Правил дорожнього руху затверджених ПКМУ від 10 жовтня 2001 р. №1306. Згідно даного пункту: водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вищенаведеної ст.251 КУпАП вина правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не знайшла своє підтвердження під час розгляду адміністративної справи.

Так, на відео з боді-камери працівника поліції, що було додано до матеріалів адміністративної справи, відсутні підтвердження, що ОСОБА_1 працівниками поліції пропонувалось пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та/або у медичному закладі. Також, на доданому до матеріалів справи відео відсутні будь-які підтвердження відмови ОСОБА_1 від проходжень медичного огляду, та наявність свідків, які були присутні під час відмови.

Згідно п.6,7 Постанови КМУ п.9 Розділу ІІ спільного Наказу водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Як встановлено судом наведені положення нормативних актів, також під час складання протоколу дотримані не були, а ОСОБА_1 порядок огляду у медичному закладі не роз`яснювався та не запропоновувався.

Відповідно до ст.62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція). Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо. У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до положень п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вина особи у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена, у зв`язку з чим, провадження у справі необхідно закрити на підставі вищевказаного п.1 ст.247 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що адміністративну справу слід закрити провадженням, а ОСОБА_1 , звільнити від відповідальності.

Керуючись ст.33, ч.1 ст.130, ст.ст.278-280, п.1 ч.1 ст.284, 285, ч.2 ст.294 КУпАП України

у х в а л и в:

ОСОБА_1 , звільнити від відповідальності у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження по справі №494/1188/22 - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 діб з дня її винесення особою, що притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, або його представником до Одеського апеляційного суду через Березівський районний суд Одеської області.

Суддя: _______________________________________________-