Справа № 162/494/22
Провадження № 3/162/310/2022
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2022 року смт Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Савич А.С., з участю секретаря судового засідання Гичук О.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, який протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, має РНКОПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

До Любешівського районного суду Волинської області з ВПД №1 (сел.Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області надійшли матеріали справи за ч.1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 483310 від 05.09.2022, який складений інспектором СРПП ВПД №1 (сел.Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області капітаном поліції Губчиком А.О., ОСОБА_1 05.09.2022, біля 11 год 02 хв, на а/д в смт Любешів по вул. Березня, керував мотоциклом «SHINERAY XY150-17», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з та у медичному закладі відмовився в режимі безперервної зйомки на службову боді-камеру № 51. ОСОБА_1 відсторонено від керування.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні цього адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що у час та в місці, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, він не керував мотоциклом, а стояв біля нього. До нього під`їхали працівники поліції та запропонували йому пройти огляд для визначення стану сп`яніння, оскільки він керував транспортним засобом та має ознаки алкогольного сп`яніння. Він заперечив ці обставини та пояснив, що не був водієм транспортного засобу та не перебуває у стані сп`яніння. Незважаючи на його заперечення, працівник поліції склав відповідний протокол за порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи та долучені відеозаписи, суд доходить такого висновку.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з пунктом 1.10 Правил дорожнього руху водій це - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Так, п. 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, додано: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.09.2022; витяг з бази АРМОР щодо ОСОБА_1 ; дані щодо належності ОСОБА_1 мотоцикла «SHINERAY XY150-17», д.н.з. НОМЕР_2 , його технічні характеристики тощо; зобов`язання до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 483310 від 05.09.2022; копія акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу; копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки алкотестеру Драгер 6810; рапорт помічника чергового СРПП ВПД № 1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області; копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 314972 від 05.09.2022; довідка про відсутність повторності в ОСОБА_1 вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, та про те, що він отримував посвідчення водія, яке було вилучено; відеозапис з відеокамери «безпечне селище» та відеозаписи з бодікамери поліцейського (а.с.2- 14).

Аналізуючи зазначені докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що вони не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Зокрема, з долученого відеозапису з камери «безпечне селище» взагалі не видно, щоб ОСОБА_1 керував мотоциклом.

З відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається, що працівники поліції, рухаючись службовим автомобілем, зупинилися біля ОСОБА_1 , який стояв біля мотоцикла без мотошолому, тобто не рухався транспортним засобом. У подальшому працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 категорично заперечував, що керував транспортним засобом, тому відмовлявся проходити огляд для визначення стану сп`яніння.

Як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і в судовому засіданні, ОСОБА_1 послідовно заперечував факт керування транспортним засобом за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Такі пояснення ОСОБА_1 не спростовуються доказами, які долучені до матеріалів справи.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Приписи ст.62 Конституції України передбачають, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Будь-які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд тлумачить на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі Кобець проти України доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом .

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного розумного сумніву в цьому, тоді як наявність такого розумного сумніву у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п.2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Отже, на підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є не доведена, а тому провадження у справі необхідно закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення.

Керуючись статтями 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області.

Повний текст постанови судді виготовлено 18.10.2022.

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області Андрій САВИЧ