ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5286/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2022 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (протокол серії ААД № 77391), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 09.09.2022 року о 17 год. 05 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з вул. Чехова на головну дорогу, а саме вул. Є. Харченка у м. Києві, в порушення вимог п. 16.11 ПДР, не надав переваги в русі автомобілю марки «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , після зіткнення з яким його відкинуло в автомобіль марки «Toyota», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

До суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Враховуючи вище зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за статтею 124 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за статтею 124 КУпАП не належить до цих випадків.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (2005 р.), у силу вимог параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

При цьому справа не є складною ні в правовому, ні у фактичному аспекті.

Крім того, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в тому числі із використанням власних технічних засобів, до суду не надходило.

Враховуючи викладене, з метою дотримання вимоги розумного строку відповідно до статті 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю можливим розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Так, відповідно до п. 16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, інший учасник ДТП - ОСОБА_2 у своїх поясненнях, які долучені до протоколу, підтвердила обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та вказала, що вона, керуючи автомобілем марки «Honda», д.н.з. НОМЕР_2 , рухалась головною дорогою по вул. Є. Харченка у м. Києві, в напрямку с. Гнідин, на перехресті вулиць Є. Харченка та Дружби, і в цей час в її автомобіль, в лівий бік, в`їхав автомобіль «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався другорядною дорогою.

Інший учасник ДТП - ОСОБА_3 у своїх поясненнях, які долучені до протоколу, також підтвердив обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та вказав, що він, керуючи автомобілем марки «Toyota», д.н.з. НОМЕР_3 , рухаючись по вул. Є. Харченка, в напрямку станції метро «Бориспілька» у м. Києві, під`їжджаючи до перехрестя вулиць Дружби та 2 пров. Чехова у м. Києві, побачив як автомобіль марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався попереду нього, раптово із вул. 2 пров. Чехова, порушуючи вимоги дорожнього знаку 2.1 «Надати перевагу в русі» ПДР, виїхав на вул. Є. Харченка та допустив зіткнення із автомобілем марки «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 , після чого автомобіль марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , відкинуло в його, ОСОБА_3 , автомобіль, при цьому він намагався уникнути зіткнення, взявши правіше, однак зіткнення уникнути не вдалося.

ОСОБА_1 від дачі пояснень відмовився, що є його правом.

При цьому пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є логічними, послідовними та такими, що повністю узгоджуються із об`єктивними даними схеми місця ДТП, яка складена уповноваженою особою та підписана учасниками пригоди без будь-яких зауважень, зокрема щодо напрямку руху автомобілів, місця їх зіткнення, а також щодо розташування транспортних засобів після пригоди, характеру та локалізації механічних пошкоджень, отриманих транспортними засобами..

З огляду на викладене, приходжу до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи особу порушника та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 124, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

Посвідчення водія не вилучалось.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання її законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя