ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/21356/22

Провадження № 3/947/6317/22

06.10.2022 року суддя Київського районного суду м. Одеси Войтов Г.В., розглянувши матеріали серії ВАВ 126967, які надійшли з ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З представленого протоколу вбачається, що 15.09.2022 року, близько 15:30 години, гр. ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », здійснював роздрібну або оптову торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку. У зв`язку з викладеним було складено протокол про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Нормами ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Ст.280 КУпАП передбачені обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі: чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

На підставі ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутністю, вину не визнав.

Крім того ОСОБА_1 надав суду письмове клопотання в якому просив суд провадження по справі відносно нього за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол, письмові докази по справі, письмове клопотання ОСОБА_1 , суд приходить до наступних висновків.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, полягає у здійсненні роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Відповідно до ч.4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів» алкогольні напої і тютюнові вироби, які вироблюються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавству.

Відповідно п.п. 14.1.107 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України марка акцизного податку це спеціальний знак маркування алкогольних та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Згідно з п. 226.5 п. 226.6 ст. 226 Податкового кодексу України маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України. Маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць. Пунктом 226.3 статті 226 Податкового кодексу України встановлено, що виготовлення, зберігання і продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1251, відповідно до пункту 226 статті 226 Податкового кодексу України, затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів. Диспозицією ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачена відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Крім того, диспозиція ч.1 ст. 156 КУпАП є банкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, в даному випадку до ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», але в фабулі протоколу не вказано який нормативний акт порушено.

Як вбачається із змісту протоколу серії ВАВ № 126967 від 15 вересня 2022 року, останній не містить відомостей про те, яку саме роздрібну чи оптову торгівлю тютюновими виробами. На підтвердження факту правопорушення до суду надано протокол, який містить одноосібні висновки ДОП, без конкретизації кому саме ОСОБА_1 здійснив роздрібну торгівлю, яку виручку отримав від інкримінованих протизаконних дій, більш того у протоколі не зазначено конкретну норму закону, яку порушив ОСОБА_1 , так як вказана норма є бланкетною. Крім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів відсутності у ОСОБА_1 необхідних документів для продажу тютюнових виробів.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч. 1 ст.156КУпАП передбачає дії суб`єкта підприємницької діяльності щодо порушення правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами без ліцензії або марок акцизного збору. Суб`єктами даного правопорушення можуть бути громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю у цих галузях. Будь яких доказів, що ОСОБА_1 є суб`єктом підприємницької діяльності суду не надано.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Сутність правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, у протоколі визначена як роздрібна або оптова торгівля тютюновими виробами без марки акцизного податку, проте жодним належним та допустимим доказом не підтверджена. Відповідно до приписів ст. 156 КУпАП, за вказане адміністративне правопорушення передбачене адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі. Проте, з матеріалів справи не вбачається виконання вимог ст. 156 КУпАП щодо конфіскації виручки.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не було доведено у законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши матеріали справи, у яких відсутні докази на підтвердження факту, який би свідчив про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.156 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.156 КУпАП,у зв`язку з чим відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, ст.ст.40-1, 221, 247, 268, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Повернути вилучений товар згідно з актом вилучення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Войтов Г. В.