Житомирський апеляційний суд
Справа №289/2429/21 Головуючий у 1-й інст. Мельник О. В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2022 року

Суддя Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянувши в залі суду в м. Житомирі за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Краковного І.В. справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Краковного І.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 12 квітня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 12 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, що становить 17000 грн. 00 коп., з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20грн. на користь держави.

Згідно постанови суду, 04 грудня 2021 року, о 21 год. 45 хв., громадянин ОСОБА_1 , по вулиці Центральна, с. Вирва, керував транспортним засобом ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки, у встановленому законом порядку, за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, результат тесту № 109- 1,58 % проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9"а" ПДР України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

На прийняте судом рішення захисник Краковний І.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження постанови суду, а саму постанову суду скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що суд неповно та однобічно з`ясував фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, підійшов формально до вивчення фактичних обставин справи, не сприяв повному, всебічному та неупередженому її розгляду, внаслідок чого необґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує, що в матеріалах справи є акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка спеціального технічного засобу Drager Alkotest 6820 № ARFK - 0001. Але, жодний з цих документів не підписано особою, яка проводила та оформлювала результати медичного огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог інструкції/наказ № 1452/735 від 09.11.2015 р. та ставить дані документи під сумнів, як юридично так і фактично робить дані документи неналежним та недопустимим доказом з доказування факту перебування особи в стані сп`яніння.

Також зазначає, що в акті на стан алкогольного сп`яніння чітко видно, що підпис ОСОБА_1 зроблено ручкою іншого кольору та останній стверджує, що не бачив та не підписував ні такого документу, ні чистого бланку, а тому є сумнівними посилання суду на те, що ОСОБА_1 згоден з результатами.

Посилається на те, що в порушення Інструкції працівниками поліції було залучено всього одного свідка, який був учасником побутового конфлікту і який (можливо) був залежним від застосування працівниками поліції адміністративних санкцій, пов`язаних з розглядом побутового конфлікту, а тому є сумніви в неупередженості даного свідка та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Зазначає, що в матеріалах адміністративної справи відсутні будь які докази того, що спеціальний технічний засіб Drager Alkotest 6820 № ARFK 0001 04 грудня 2021 року був справний та пройшов повірку робочого засобу вимірювальної техніки, що додатково ставить під сумнів результат.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 123784 від 04 грудня 2021 р. не містить жодних посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис (нагрудна камера поліцейського, відеореєстратор патрульного автомобіля, мобільний телефон, інші технічні пристрої відео фіксації), не конкретизує цей пристрій (марка, модель, серійний номер). У разі відсутності посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того суд в постанові не вказує, що саме даний доказ доказує.

При цьому просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Радомишльського районного суду Житомирської області від 12 квітня 2022 року. В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження посилається на те, що судом першої інстанції справу розглянуто без участі особи, яка була притягується до адміністративної відповідальності та без повідомлення про дату та час розгляду справи.

Зазначає, що останній раз ОСОБА_1 повідомлявся про дату та час розгляду справи на 18 березня 2022 року. 18 березня 2022 року він зателефонував до суду та повідомив особисто помічника судді про те, що знаходиться в іншому регіоні України і не має можливості прибути до суду, так як на території між тим місцем, де він перебуває і м. Радомишль ведуться активні бойові дії. Також направив до суду відповідну заяву по електронної пошті. 22 (23) березня 2022 р. ОСОБА_1 особисто телефонував в суд і особисто спілкувався з помічником судді, яка сказала, що розгляд справи перенесено, а про дату наступного судового засідання буде повідомлено пізніше.

26 квітня 2022 року ОСОБА_1 направив до суду відповідну заяву по електронної пошті про надання інформації по справі. 02 травня 2022 року отримав по електронної пошті постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності датованою 12 квітня 2022 року (без підпису судді та відміток про набрання законної сили).

Враховуючи те, що робота сайту «Судова влада» на час встановленого воєнного стану обмежено, до 02 травня 2022 року ОСОБА_1 не знав ні про дату і час розгляду справи, ні про ухвалене рішення у справі, не отримував, завіреної належним чином, копії постанови суду і не міг протягом десяти днів з дня винесення постанови подати апеляційну скаргу на цю постанову.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та просили задовольнити її з викладених мотивів.

ОСОБА_1 пояснив, що їхав з роботи в Києві додому. По дорозі його зупинили працівники поліції та запитали, чому так пізно їде, перевірили права, страховку, аптечку, причин не пояснили, порушень з його боку не було. В подальшому запропонували пройти огляд, на що погодився, оскільки 20 років не вживає алкоголь, та був впевнений в негативному результаті. Пройшовши огляд результат був позитивний, та йому сказали, що він в стані алкогольного сп`яніння. З вказаним результатом не сперечався, оскільки з такими ситуаціями не зустрічався та розгубився. Працівники поліції склали документи, показали де потрібно розписатися та видали тимчасовий дозвіл і сказали, щоб не керував. Відпустили, та він в подальшому сів за кермо і поїхав додому. Пояснень не писав, заповнив тільки заповнені документи. На місці зупинки були троє поліцейських і він. Правопорушника не бачив. Медичний заклад працівники поліції не пропонували, з результатами не згоден, однак працівники поліції склали протокол.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи захисника Краковного І.В. стосовно того, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, підтверджуються матеріалами справи. Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що захиснику Краковному І.В. слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Радомишльського районного суду Житомирської області від 12 квітня 2022 року відповідно до положень ст.289 КУпАП.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи вирішуючи дану справу, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги зазначених вище норм, та положень ст.ст.7, 245, 252 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Обґрунтовуючи доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на дані протоколу, роздруківку результату тестування на алкоголь; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозапис відеореєстратора поліцейських патрульної поліції.

Однак на думку апеляційного суду вказані докази поза розумним сумнівом не доводять наявність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за обставин, зазначених в протоколі, виходячи з наступного.

Так з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 123784 від 04.12.2021 року вбачається, що 04 грудня 2021 року, о 21 год. 45 хв., громадянин ОСОБА_1 , по вулиці Центральна, с. Вирва, керував транспортним засобом ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки, у встановленому законом порядку, за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, результат тесту № 109- 1,58 % проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9"а" ПДР України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та відмову у проходженні огляду на стан сп`яніння.

У відповідності до ч.ч.2,3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При цьому згідно ч.5 даної норми огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зазначені вище положення кореспондуються з положеннями «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Як вбачається із дослідженого відеозапису фіксування правопорушення, яке є фрагментарним, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти на місці зупинки освідування на встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», на що останній погодився. Продувши вказаний прилад, результат показав 1,58 проміле, при цьому працівники поліції не з`ясували у ОСОБА_1 чи він погоджується з вказаним результатом, а одразу запропонували йому присісти до службового автомобіля для оформлення матеріалів.

Крім того з відеофайлів не вбачається, що працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення роз`яснені ОСОБА_1 , як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а лише запропоновано проставити свій підпис за отримання копії складеного протоколу та за отримання тимчасового дозволу на керування транспортним засобом.

Також з вказаного відео не вбачається, що ОСОБА_1 підписував роздруківку чека з приладу драгер та акт огляду, а тому є сумнівними посилання суду на те, що ОСОБА_1 згоден з результатами.

Разом з тим в протоколі не зазначено ознак алкогольного сп`яніння, що давало б підстави працівникам поліції пропонувати проходження такого огляду, а роздруківка з приладу драгер не містить підпису працівника поліції.

Виходячи з показів допитаного апеляційним судом ОСОБА_1 , переглянутих відеофайлів, дані положення Закону та Інструкції були порушенні, оскільки працівники поліції не з`ясували у ОСОБА_1 , чи він погоджується з вказаним результатом, та не пропонували пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я.

Тому, наявні в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , роздруківка результату тестування на алкоголь; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозапис відеореєстратора поліцейських патрульної поліції, не доводять відсутності порушень з боку працівників поліції порядку огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, передбачений вищенаведеними нормами, і як наслідок наявності в його діях складу правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП .

На зазначені обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув та прийшов до помилкових висновків, що працівниками поліції не порушено положень ст.266 КУпАП та згаданої вище Інструкції, та дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, враховуючи що огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, вважається недійсним, що тягне за собою відсутність складу правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, додані до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП докази не можна вважати достатніми та допустимими для того, щоб визнати його винуватим у вчиненні правопорушення за обставин, зазначених в даному протоколі.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 289, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити захиснику Краковському І.В. строк на апеляційне оскарження постанови Радомишльського районного суду Житомирської області від 12 квітня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційну скаргу захисника Краковського І.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 12 квітня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити за п.1 ст.247 КУпАП за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: