Справа №: 398/3072/22
провадження №: 3/398/1082/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

"04" жовтня 2022 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Стручкова Лілія Іванівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №241837 від 11.09.2022 року, 10.09.2022 року о 22 год. 10 хв. в місті Олександрії Кіровоградської області, по вул. Г. Усика, біля будинку 44, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Elantra», номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння пройшов на місці в присутності двох свідків із застосуванням приладу «Драгер Алкотест 6810», результат алкотеста 0,70% проміле алкоголю в крові, чим порушив вимоги п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України. Протокол складено за ч.1 ст.130КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що 10.09.2022 року близько 22 год. в місті Олександрії Кіровоградської області, по вул. Г. Усика, біля будинку 44, з його вини сталося ДТП. Окрім його автомобілю в наслідок ДТП постраждало ще два автомобілі. На місце пригоди він викликав поліцію. Також він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_2 та запросив його приїхати задля моральної підтримки. Поліція приїхала десь за 40 хв. після виклику і почали складати протокол про адміністративне правопорушення з приводу ДТП. Йому сказали, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводити не будуть. Ніхто з присутніх водіїв цього не вимагав. Він присів в свій автомобіль. Поліцейські здійснювали виміри і складали схему ДТП. Щоб зняти стрес від пережитого, він випив пива, яке було у нього в автомобілі. Це побачив один з водіїв учасників ДТП і почав вимагати від працівників поліції щоб ті провели огляд на стан алкогольного сп`яніння, який і було проведено на місці з використанням алкотестеру «Драгер».

Захисник Мунтян В.І. в судовому засіданні просив закрити справу на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП, а в разі перекваліфікації дій ОСОБА_1 на ч.4 ст.130 КУпАП, погіршується становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та змінює обставини зафіксовані протоколом про адміністративне правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні 30.09.2022 року в якості свідка ОСОБА_2 суду показав, що він знайомий з ОСОБА_1 10.09.2022 року останній зателефонував йому та повідомив, що сталося ДТП за його участі. Оскільки він нікого в Олександрії не знає, попросив під`їхати до місця ДТП задля моральної підтримки. Приїхавши на місце ДТП він дізнався, що ОСОБА_1 працівників поліції вже викликав. На приїзд поліцейських вони очікували десь півгодини. За зовнішнім виглядом ОСОБА_1 був тверезий, запаху алкоголю від нього чутно не було. Коли приїхали працівники поліції то почали здійснювати заміри та складати схему ДТП. ОСОБА_1 відійшов до свого автомобілю і чекав у ньому коли його покличуть. Підійшовши до автомобілю ОСОБА_1 він побачив відкриту пляшку пива та пластиковий стаканчик з пивом. На запитання чи вживав ОСОБА_1 пиво останній відповів, що випив трохи. Він йому пояснив, що в разі продуття Драгеру може показати вживання алкоголю.

Заслухавши захисника, пояснення ОСОБА_1 , покази свідка, дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення від 11.09.2022 року серії ДПР18 №241837, матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

На підставі ч.1 і ч.2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, то такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст.130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 4 ст. 130 КУпАП відповідальність передбачена саме за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено з використанням спеціальних технічних засобів алкотеста «Драгер 6810» на місці ДТП, за результатами якого встановлено наявність у ОСОБА_1 0,70% проміле алкоголю в крові (а.с.2).

В судовому засіданні оглянуто відеозаписи з автомобільного відеореєстратора, встановленого на службовому автомобілі та з нагрудної відеокамери поліцейського, з яких вбачається, що при дачі пояснень ОСОБА_1 пояснює працівнику поліції «было бы веса побольше, не показало бы, еще бы кровь не дошла» (а.с.8). Що також, не було враховано працівниками поліції при кваліфікації дій ОСОБА_1 .

Положеннями п.2.9 А Правил дорожнього руху, водієві заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Натомість п.2.10 Є Правил дорожнього руху, зобов`язує водія, у разі причетності до ДТП, до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки.

На думку суду, працівниками поліції невірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 та складено протокол про адміністративне правопорушення саме за п. 2.9-А, як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння оскільки, як встановлено в судовому засіданні вживання ОСОБА_1 алкоголю відбулося без призначення медичного працівника, після скоєння ДТП та до проведення медичного огляду на стан сп`яніння, тому його дії слід кваліфікувати, як порушення п.2.10 Є ПДР.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1ст.130 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку з недоведеністю та недостатністю належних, об`єктивних та обґрунтованих доказів, що підтверджують його вину, а обставини викладені у протоколі працівником поліції, не відповідають фактичним обставинам справи, що й не відповідає вимозі достатності доказів, а тому провадження в даній справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодекс у.

Особа, що склала адміністративний протокол зобов`язана надати до суду докази, які б доводили наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, а саме те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 у справі «Karelin v.Russia» заява № 926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.38, 130, 213, 221, 247 п.1, 268, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Суддя: Л.І. Стручкова