Справа № 201/5516/22
Провадження № 3/201/2836/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 31 липня 2022 року о 07 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Хюндай», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі електроопори № 14 по Південному мосту в напрямку вул. Яснополянська в м. Дніпрі, де при зміні напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з попутним зліва автомобілем «Форд», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 , з`явившись до суду, пояснив, що в час та місці зазначені в протоколі, керуючи автомобілем «Хюндай», він вирішив об`їхати вибоїну попереду нього, у зв`язку з чим змінив траєкторію руху ліворуч в межах однієї смуги руху, при цьому будь-яких перешкод для цього не було, однак несподівано відбулося зіткнення з попутним зліва автомобілем «Форд», водій якого, напевно, перевищував швидкість руху.

Водій ОСОБА_2 під час судового розгляду підтвердив фактичні обставини справи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , якого просив притягнути до адміністративної відповідальності, вважаючи, що винуватість останнього повністю доводиться матеріалами даної справи.

Дослідивши під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд доходить висновку про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 31 липня 2022 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення між учасниками дорожнього руху відбулось при зміні напрямку руху справа наліво водія ОСОБА_1 , в той момент коли у попутному напрямку зліва слідував прямо водій ОСОБА_2 , у зв`язку з чим їх траєкторії руху перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали, також зі зворотного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень цих засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; поясненнями водія-учасники події ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 139711 від 31 липня 2022 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

До позиції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо його невинуватості суд відноситься критично з огляду на те, що встановлений під час судового розгляду механізм цієї пригоди свідчить про порушення правил дорожнього руху саме з боку водія ОСОБА_1 , який змінив траєкторію руху ліворуч, оскільки це обумовлювалося дорожньою обстановкою на проїзній частині, зокрема вибоїною в попутному напрямку попереду, наявність якої на шляху руху підтвердив у судовому засіданні сам правопорушник, у зв`язку з чим останній намагався об`їхати цю перешкоду та змінив траєкторію руху ліворуч, однак не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого відбулося контактування бокових частин автомобілів «Хюндай» та «Форд» між собою. В даній дорожній ситуації ОСОБА_1 повинен був переконатися в безпечності свого маневру не тільки перед початком маневрування, а також і в ході (впродовж) всього його здійснення, однак водієм при виборі смуги руху та прийомів керування транспортним засобом не була врахована дорожня обстановка та її умови, зокрема інтенсивність, рівень та засоби організації дорожнього руху на ділянці дороги, по якій в попутному напрямку зліва рухався водій ОСОБА_2 .

Водночас позицію правопорушника з приводу того, що водій ОСОБА_2 рухався на великій швидкості, що, на його думку, могло призвести до наслідків, які настали, слід вважати не доведеною, оскільки вказані обставини не знайшли свого підтвердження та обґрунтування під час дослідження матеріалів адміністративної справи, а тому такі висловлювання суд вважає неприйнятними, виходячи з вимог допустимості та належності доказів по справі. Суд критично відноситься до вказаних аргументів сторони захисту ще й з огляду на те, що термін «велика швидкість» в даному випадку вважається оціночним судженням та може не правильно трактуватись цією стороною або трактуватись у вигідну для неї сторону. Вказані обставини мають суб`єктивний характер, оскільки швидкість автомобіля сприймається кожною особою індивідуально, а тому ці відомості не підлягають спростуванню або доведенню їх правдивості, тобто не можуть бути визнані достовірними.

Крім того аргументи сторони захисту щодо порушення іншим водієм правил дорожнього руху не заслуговують на увагу при розгляді даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин, викладених в даному протоколі стосовно водія ОСОБА_1 та встановлення в його діях порушень Правил дорожнього руху України. До того ж достовірно було встановлено, що водій ОСОБА_2 вже деякий проміжок часу до зіткнення знаходився в усталеному стані, тобто без змін траєкторії руху, а отже його дії не могли викликати наслідки, що настали, останній лише рухався у напрямку, що був обраний ним раніше.

Оцінюючи досліджені вище докази з точки зору достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілем «Форд».

Таким чином, враховуючи, що відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року, суд враховує, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, а тому, з огляду на характер і конкретні обставини вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також те, що є обґрунтовані підстави, що останній не буде допускати подібного надалі, суд вважає за необхідне, у відповідності до ст. 22 КУпАП, звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням, у зв`язку з чим згідно з п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням та провадження по справі закрити.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко