ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/824/22 Головуючий суддя І інстанції Овдієнко В.В.
Провадження № 33/818/1197/22 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року м. Валки

Суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Архипової К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Архипової К.Г. на постанову судді Зміївського районного суду Харківської області від 02 червня 2022 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець, мешканець м. Первомайська Миколаївської області,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2465 грн.

Постановою встановлено, що 23 травня 2022 року в с. Соколове Чугуївського району Харківської області під час виконання бойового завдання з відсічі збройної агресії РФ, умовах особливого періоду, що діє на території України, солдат ОСОБА_1 , на порушення ст.ст. 11, 16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, недбало поставився до обов`язків військової служби, що виявилось у втраті зброї яка за ним закріплена, та яка в подальшому, через добу, була виявлена в туалетній кімнаті.

В своїй апеляційній скарзі захисник Архипова К.Г. просила судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення складався за відсутністю ОСОБА_1 . Вказує, що пояснення ОСОБА_1 надавав у рамках службового розслідування, а тому суд першої інстанції не міг посилатись на них. Вважає, що матеріали справи не містять доказів скоєння правопорушення саме ОСОБА_1 . Посилається на те, що суд першої інстанції порушив права ОСОБА_1 передбачені ст. 268 КУпАП, розглянувши справу без його участі. Зазначає, що заяву до суду про розгляд справи без його участі ОСОБА_1 не підписував та не подавав.

Крім того, захисник Архипова К.Г. просить поновити їй пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Зміївського районного суду Харківської області від 02 червня 2022 року, посилаючись на те, що в судовому засіданні ОСОБА_1 участі не приймав, а про наявність судової постанови він дізнався лише наприкінці липня 2022 року, коли не отримав грошову винагороду військовослужбовця, тому вважає, що строк було пропущений з поважних причин.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права оскарження судових рішень, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника Архипової К.Г.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи захисника Архипової К.Г. та ОСОБА_1., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 .

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на відомості протоколу про адміністративне правопорушення, відомості рапорту командира 3 артилерійського дивізіону в/ч НОМЕР_1 , письмові пояснення ОСОБА_2 , відомості витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 .

Зокрема, відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 2), ОСОБА_1 , під час виконання бойового завдання з відсічі збройної агресії РФ загубив зброю, яка за ним закріплена. В подальшому через добу зброя знайшлася в туалетній кімнаті, де солдат ОСОБА_1 забув зброю.

Аналізуючи зміст цього протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 був ознайомлений з відомостями цього протоколу, про що свідчить його власноручний підпис у цьому протоколі.

Належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ані ОСОБА_1 , ані його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії командира військової частини, який складав протокол, до його безпосереднього керівництва, а також не зверталися до суду в порядку КАСУ. Крім того, не зверталися із відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій командира військової частини НОМЕР_1 під час складення ним протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг ОСОБА_1 та його захисника щодо дій командира військової частини під час складення ним протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

Крім того, відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 46 від 03.03.2022 року (арк. 7), солдат ОСОБА_1 , призваний по мобілізації, з 03.03.2022 року, зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 , постановлений на продовольче забезпечення за каталогом продуктів, коефіцієнт 1,1 з 04.03.2022 року у ввійськові частині НОМЕР_1 .

Отже, об`єктивно вбачається, що станом на 23.05.2022 року ОСОБА_1 був військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 .

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував, що він дійсно з 03.03.2022 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до відомостей рапорту командира 3 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 (арк. 3) вбачається, що 23.05.2022 року в району проведення бойових дій військовослужбовець солдат ОСОБА_1 під час виконання бойового завдання з відсічі збройної агресії загубив зброю та забув де він її залишив. Через сутки зброя знайшлася в туалетній кімнаті, де він її залишив.

Також, відповідно до відомостей власноручних письмових пояснень ОСОБА_1 (арк. 6) вбачається, що 23.05.2022 року під час прийому їжі йому зателефонували його батьки, він відволікся на цю розмову та відійшов на невелику відстань від столу, де був його автомат. Телефонна розмова тривала приблизно 15 - 20 хвилин. Коли він повернувся до столу, то зброї не було. Він спитав у повара, але той відповів, що не бачив його зброї.

Крім того, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 повідомив, що дійсно 23.05.2022 року був факт, який зафіксований в протоколі. Пояснив, що його зброя, а саме автомат дійсно зник та був виявлений через добу іншою особою у туалетній кімнаті військової частини НОМЕР_1 .

Отже, доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складення протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Крім того, в своїй апеляційній скарзі захисник посилалася на те, що суд першої інстанції не надав можливості ознайомитись з матеріалами справи, а лише надав їй фотокопії документів, які містяться в матеріалах справи. Отримавши та ознайомившись з цими фотокопіями, захисник вбачає, що підписи в протоколі поставлені не ОСОБА_1 .

Однак, як повідомила захисник в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, фотокопії матеріалів справи вона отримала 29.07.2022 року та не змогла пояснити чому з часу отримання фотокопій документів, які містяться в матеріалах справи та до 03.10.2022 року (апеляційний розгляд справи), особисто не ознайомилась з матеріалами справи. Також повідомила про те, що ані вона, ані ОСОБА_1 не оскаржували дій командира військової частини у будь-який спосіб, передбачений чинним законодавством щодо складення ним протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що такі твердження захисника є необґрунтованими та розцінюються судом як обраний спосіб захисту для уникнення відповідальності.

Поряд з цим, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 (арк. 8), в якій він просив суд першої інстанції розглянути справу без його участі та зазначав, що з протоколом згоден і просив призначити мінімальний штраф.

З матеріалів справи об`єктивно вбачається, що ця заява була долучена до матеріалів справи ще до того, як справа була спрямована для розгляду до суду першої інстанції. Це вбачається з внутрішнього опису документів справи, який складав офіцер юридичної групи військової частини НОМЕР_1 .

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 , надаючи письмові пояснення по цій справі, власноручно підписав цю заяву, визнаючи свою вину.

Враховуючи відсутність будь-яких скарг на дії військовослужбовців, які складали матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що твердження захисника та ОСОБА_1 про те, що цю заяву він не підписував є необгрунтованими та розцінюються як обраний спосіб захисту для уникнення відповідальності.

Крім того, захисник в своїй апеляційній скарзі посилався на те, що письмові пояснення ОСОБА_1 не можуть бути доказами по цій справі, оскільки вони були отримані під час проведення службової перевірки.

Проте, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень цієї ж статті, ці дані встановлюються, в тому числі, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, а тому суд апеляційної інстанції ставиться критично до таких доводів апелянта.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, а тому посилання захисника на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника Архипової К.Г. задовольнити, поновивши їй процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Зміївського районного суду Харківської області від 02 червня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника Архипової К.Г. залишити без задоволення.

Постанову судді Зміївського районного суду Харківської області від 02 червня 2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-15 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.Ю. Грошева