Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/8189/21
П О С Т А Н О В А

04.02.2022р. суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І., розглянувши протокол про вчинення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, мешкає у АДРЕСА_1 ,

адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

На адресу Центрального районного суду м. Миколаєва надійшли матеріали адміністративного протоколу серії ААБ №301602 від 08.10.2021р., складеного у відношенні ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно протоколу 08.10.2021р. близько 16:40 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "ГАЗ 3302" реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в м. Миколаєві по вул. 1 Воєнній в районі буд. №23, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння згідно результатів тестування на приладі «Драгер» із показником 2,63%, чим порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Жодних заяв або клопотань від останнього на адресу суду не надходило. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. З огляду на вказані обставини, та те що згідно матеріалів справи ОСОБА_2 був ознайомлений зі складанням відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, отримав його копію, за такого суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши наведені пояснення, вивчивши матеріали додані до протоколів, приходжу до наступних висновків.

Так, Європейським судом з прав людини при доведенні обставин справи активно застосовується стандарт "поза розумним сумнівом" (рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України», рішення від 18.06.2015 у справі «Ушаков проти України», п. 86 рішення від 11.07.2013 у справі «Вєрєнцов проти України»).

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною "поза розумним сумнівом", версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Зважаючи на сукупність встановлених доказів по справі, вбачається що при складенні матеріалів адміністративного протоколу серії ААБ №301602 від 08.10.2021р., складеного у відношенні ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вимоги стандарту "поза розумним сумнівом" було дотримано, що знайшло свій прояв у наступному.

Так з матеріалів досліджених відеозаписів з натільної камери поліцейського, доданих до матеріалів справи, підтверджено обставини наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та проходження ним огляду на місці зупинки шляхом продуття тестеру «Драгер» із показником 2,63%

Вказані обставини додатково знайшли своє підтвердження у інших письмових матеріалах справи: протоколі серії ААБ №301602 від 08.10.2021р., із викладеними обставинами правопорушення якого ОСОБА_1 ознайомився, що засвідчив особистим підписом та жодних зауважень чи заперечень не мав; тестом на приладі «Драгер» із показником 2,63%; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер», згідно якого ОСОБА_1 маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, пройшов тестування на приладі «Драгер» із показником 2,63% та проти вказаного результату не заперечував; поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які вказали, що водій т/з «ГАЗ» під час руху допускав численні порушення ПДР України, ледве не допустив ДТП із іншим автомобілем, в подальшому зупинився та у водія були явні ознаки алкогольного сп`яніння. На вимогу працівників поліції водій ОСОБА_1 пройшов тестування на приладі «Драгер» із показником 2,63%; матеріалах справи у сукупності.

Таким чином, надаючи оцінку наведеним вище доказам у справі, приходжу до висновку про наявність підстав вважати, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено результатами тестування на приладі «Драгер» та проти висновків якого останній не заперечував, за такого його дії вірно кваліфіковано як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду адміністративного стягнення враховано характер вчиненого правопорушення, те що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проти чого не заперечував; вбачається що вказані дії несли підвищену загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, за такого з метою попередження з боку останнього аналогічних порушень Правил дорожнього руху України, приходжу до висновку, що до нього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в прибуток держави в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись ст.ст. 130, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Грошові кошти перерахувати до місцевого бюджету Центрального району на розрахунковий рахунок № UA0014001, Миколаївське ГУК/ Миколаївської обл./21081300 код отримувача 37992030, МФО: 899998.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 гривень.

Грошові кошти у розмірі 496,20 гривень в рахунок сплати судового збору перерахувати до УК у Центральний м. Миколаїв /Централ.р-н/22030101, на розрахунковий рахунок № UA014483, код отримувача 37992030, банк Казначейство України (ЕАП), МФО 22030101.

Строк пред`явлення постанови суду до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Дірко І.І.