ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/470/22 Головуючий 1 інстанції Шаренко С.Л.
Провадження № 33/818/1251/22 Головуючий апеляційної інстанції Курило О.М.
Категорія: ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Ковері Р.М., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника Горлача А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валках справу за апеляційною скаргою правопорушника на постанову Київського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч грн).

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 01 2022 року о 02-20 год. в м. Харкові по вул. Шевченко, 62, водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Renault Logan" д/н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря - нарколога № 38 від 06 01 2022 року КНП ХОР ОНД м. Харків вул. Шевченка, 26.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись з вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2022 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вважає, що постанова не обґрунтована, підлягає оскарженню у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, також неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Зазначає, що в матеріалах справи до протоколу він надав пояснення в яких зазначив про всі порушення які були допущені поліцейськими та працівником лабораторії та зазначив, що викликають сумніви такі розбіжності в показаннях приладів (0,14 промілей, що показав газоаналізатор та 0,28 промілей, що встановив газовий хроматограф).

Посилається на те, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

В суді апеляційної інстанції, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 підтримав повністю подану ним апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Захисник правопорушника адвокат Горлач А.С. підтримав доводи апеляційної скарги підзахисного, просив її задовольнити у повному обсязі.

Крім того правопорушником та його захисником у судовому засіданні було заявлено клопотання щодо витребування з КНП ХОР "Обласний наркологічний диспансер" інструкції з використання хроматографу газового "Кристал 2000", за допомогою якого проводилося дослідження біологічних зразків ОСОБА_1 та акт його медичного огляду.

Правопорушник крім того просив повторно провести медичне дослідження по справі.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах поданої апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.9.

Апелянтом в апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо клопотання захисника про витребування інструкції з використання хроматографу газового "Кристал 2000" суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню.

Виходячи з того, що ОСОБА_1 проходив медичне обстеження у спеціалізованій медичній установі, де відібрання зразків та обстеження його проводилось фахівцями відповідного медичного профілю, що мають достатній досвід роботи, в тому числі з використанням стаціонарного приладу «Алкофор - 307» драгер та хроматографу газового "Кристал 2000".

Приймаючи вищевикладене суд вважає за можливе відмовити в клопотанні правопорушника про повторне експертне дослідження.

Різницю в показниках стаціонарного приладу «Алкофор - 307» драгер та хроматографу газового "Кристал 2000" суд вважає як таку, що могла утворитися через обстеження за різними технологіями та з різними біологічними зразками, які відбирались у правопорушника.

Правопорушник ОСОБА_1 зазначає, що показники медичних приладів про наявність в його організмі алкоголю могли проявитися через наявне у нього захворювання на цукровий діабет. Однак, на питання головуючого він зазначив, що на медичному обліку ніде не перебуває та медичними довідками не може підтвердити даний факт.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суд першої інстанції послався на докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 277478 від 06 01 2022 року, висновок щодо результатів медичного огляду від 06 01 2022 року КНП ХОР ОНД № 38, відповідно до якого ОСОБА_1 06 01 2022 року о 02-45 перебував у стані алкогольного сп`яніння та рапортом працівника патрульної поліції (а.с.6).

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 1) вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault Logan» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога ОСОБА_2 № 38 від 06 01 2022 року КНП ХОР «ОНД», на проходження дослідження біологічних зразків погодився підписавши протокол без зауважень.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 січня 2022 року, складеного лікарем, який проводив огляд вбачається, що 06 січня 2022 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, за результатами лабораторного дослідження сечі, яку він добровільно здав (а.с. 4).

Матеріали справи не містять будь-яких відомостей, щодо незгоди ОСОБА_1 із вищенаведеним медичним висновком, а також відсутні відомості щодо оскарження дій працівників медичного закладу.

Належить взяти до уваги, що незважаючи на незгоду із діями працівників поліції під час складання ними протоколу, цей протокол складений уповноваженою державою особою і дії службової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України а також не звертався із скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва, хоча мав для цього достатньо часу, що унеможливлює врахування доводів апелянта з приводу незгоди з відомостями протоколу.

Отже, твердження апелянта, щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу. За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 заперечує факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та стверджує що такі відомості не відповідають дійсності і не підтверджуються відповідними доказами.

До того ж, апеляційний суд як і суд першої інстанції не бере до уваги доводи ОСОБА_1 з приводу того, що огляд був проведений за його відсутністю, а тому це є порушенням процедури проведення огляду, оскільки інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 не містить вимоги про обов`язкову присутність особи саме під час дослідження біологічних зразків.

Разом з тим, процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду визначає «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (Далі Порядок).

Відповідно до вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Зокрема, лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

При цьому належить враховувати, що відповідний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції міститься у справі. У цьому висновку зазначено результат медичного огляду ОСОБА_1 та вказано, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, за результатами лабораторного дослідження сечі (арк. 4).

Суд апеляційної інстанції не може погодитись з обґрунтованістю доводів апелянта про те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння а також те, що лабораторний аналіз проводився лікарем та асистентом у відсутності самого ОСОБА_1 і цей факт підтверджується відповідними доказами, оскільки у матеріалах справи міститься медичний висновок, складений відповідно до встановленого законом порядку лікарем, який проводив огляд.

Під час апеляційного розгляду досліджувалися фактичні обставини, а саме те, що факт алкогольного сп`яніння був встановлений у висновку лікаря, який проводив огляд стосовно ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 .

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з вимогами п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції у суду апеляційної інстанції відсутні фактичні та правові підстави для скасування судового рішення внаслідок його оскарження ОСОБА_1 , що обумовлює відмову у задоволенні його апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції постановлено обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання правопорушника на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись, ст. ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання правопорушника та його захисника, - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м.Харкова від 30 08 2022 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу правопорушника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського Апеляційного суду О.М. Курило