ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/948/22

Провадження № 3/936/599/2022

30.09.2022 р. смт. Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області Пелих О.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата, проживаючого в АДРЕСА_1 , за ч.4 ст. 172-11 КУпАП,

встановив :

Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення серії Т0950 №213-2022, складеного 21 вересня 2022 року, 20.09.2022 року о 09.00 год. військовослужбовець, солдат ОСОБА_1 грубо порушуючи встановлений у Міністерстві Оборони України порядок проходження військової служби, незаконно припинив виконувати свої службові обовязки з військової служби, з особистих мотивів, не зявився після відпустки в умовах особливого періоду в розташування ВЧ НОМЕР_1 МОУ, за адресою АДРЕСА_1 та повернувся до виконання обов`язків військової служби 21.09.2022 р., чим вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст. 172-11 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в суді свою вину за вказаних у протоколі обставин не визнав, із протоколом не згідний.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 4 ст. 172-11 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за вчинення в умовах особливого періоду діянь, вказаних у ч. 1 та 2 цієї статті, а саме:

- ч. 1 ст. 172-11 КУпАП самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб;

- ч. 2 ст. 172-11 КУпАП самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Як вбачається із змісту протоколу про військове адміністративне правопорушення серії Т0950 № 213-2022, складеного 21.09.2022 року, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-11 КУпАП, за те що він 20.09.2022 року біля 09.00 год. грубо порушуючи встановлений у Міністерстві Оборони України порядок проходження військової служби, незаконно припинив виконувати свої службові обовязки з військової служби, з особистих мотивів, не зявився після відпустки в умовах особливого періоду в розташування ВЧ НОМЕР_1 МОУ, за адресою АДРЕСА_1 та повернувся до виконання обов`язків військової служби 21.09.2022 р.

У відповідності до письмових пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 від 30.09.2022 р., вбачається, що він запізнився у військову частину НОМЕР_1 МОУ, в звязку з тим, що займався ремонтом будинку, оскільки у нього пошкоджено будівлю. Зазначив, що попередив командирів військової частини, що запізнюється, які в свою чергу погодили його запізнення, проте коли він зявився до військової частини на нього було складено протокол за ч.4 ст.172-11 КУпАП.

Згідно із письмовими поясненнями командира 1-го взводу охорони 3 роти охорони 2-го батальйону охорони ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 30.09.2022 р., встановлено, що останній є командиром взводу до особового складу якого входить військовослужбовець ОСОБА_1 та підтверджує той факт, що солдат ОСОБА_1 попередив його, що затримується із відпустки у звязку із сімейними обставинами.

Зазначене свідчить про відсутність умислу в діях ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, що саме по собі виключає наявність складу вищезазначеного правопорушення.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Таким чином, з наведених підстав вказаний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та додані до нього матеріали не є належними та допустимими доказами, і не можуть бути беззаперечним доказом його вини, оскільки не являють собою імперативного факту доведеності вини, тобто не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Окрім того, суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості особи, приходжу до висновку про недоведення наявності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП, тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, ст.283, ст.284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 172-11 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Пелих О.О.