Справа № 206/2535/22
Провадження № 3/206/1173/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Кушнірчук Р.О., при секретареві Ільїній І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Скалецького В.А.,

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2022 року о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Ярославни, 19, висловлювався нецензурною лайкою у бік співробітників поліції та у бік дитини у громадському місці, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не вважає себе винним у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки того дня він йшов разом зі своїм сином по вулиці та почув, що діти на дитячому майданчику лаялися нецензурною лайкою, серед яких був і ОСОБА_2 , якому він хотів зробити зауваження зупинивши його на велосипеді, але той не втримався та впав. Ніяких хуліганських дій він не вчиняв, нецензурною лайкою не висловлювався. В той момент, коли він робив зауваження дитині його схопив чоловік в цивільному одязі за руку та повалив на землю (як в майбутньому з`ясувалось, що цей чоловік був співробітник поліції). Більш детально описати обставини вказаного інциденту, зокрема щодо чіткого місця розташування його учасників, послідовності подій після падіння ОСОБА_2 з велосипеду, він не може, оскільки погано пам`ятає це в деталях.

Захисник Скалецький В.А. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вказав, що можливо чоловіку (поліцейському), який схопив ОСОБА_1 здалось, що він хотів зашкодити дитині.

ОСОБА_3 надав письмове клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, в якому звернув увагу на те, що з письмових пояснень ОСОБА_2 . ОСОБА_1 не тільки не мав умислу на вчинення будь-яких хуліганських дій, а свідомо робив зауваження компанії з трьох осіб, які нецензурно висловлювались, тобто намагався навпаки припинити хуліганські дії підлітків. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній мотив явної неповаги до оточуючих, а також відсутній умисел на вчинення вказаного адміністративного правопорушення. В самому протоколі про адміністративне правопорушення, складеного за ст. 173 КУпАП, не вказано кваліфікуючу ознаку громадського місця, оскільки обов`язковою кваліфікуючою ознакою дрібного хуліганства є місце його вчинення у громадському місці, а з протоколу про адміністративне правопорушення не можливо встановити, що знаходиться за вказаною адресою (чи будівля, чи відкрита місцевість тощо). В протоколі не зазначено конкретної особи відносно якої ОСОБА_1 нібито нецензурно висловлювався, тобто зазначено, що останній висловлювався на адресу дитини та співробітників поліції, однак не зазначено яких саме, що унеможливлює ідентифікацію вказаних осіб. Крім того, ОСОБА_3 вказує, що доказ у вигляді протоколу допиту свідка ОСОБА_4 слід вважати недопустимим доказом, оскільки останній створено (отримано) у порядку визначеному КПК України, проте до внесення відомостей до ЄРДР слідчим або прокурором у визначеному порядку, а також матеріали справи не містять дозволу ні слідчого ні прокурора на розголошення відомостей досудового розслідування.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 , яка є матір`ю ОСОБА_2 , пояснила, що їй відомі обставини подій виключно зі злів її сина. Так, ОСОБА_2 їхав з іншими хлопцями на велосипеді при цьому нецензурно лаялись, через що ОСОБА_1 зробив їм зауваження. В цей момент ОСОБА_2 ледве не впав з велосипеду, а ОСОБА_1 намагався підтримати велосипед, але не втримав його. На теперішній час в неї та її сина немає будь-яких претензій до ОСОБА_1 . Заяву у поліції на ОСОБА_1 вона не писала, а працівники поліції надали їй заповнений документ, який вона підписала не читаючи. Підписувала вона пояснення її сина ОСОБА_2 , вважаючи, що поліція їх записала зі слів останнього.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що ним складався протокол про затримання ОСОБА_1 . Так, 23 серпня 2022 року було повідомлення про зникнення дитини. На місці подій того дня було багато дітей, які допомагали шукати зниклу дитину. При спілкуванні з одним із дітей він побачив, як ОСОБА_1 , який до цього спокійно стояв осторонь, схопив ОСОБА_2 який сидів на велосипеді за шию, потягнув на себе та кинув його на землю з велосипеду виражаючись на адресу дитини нецензурно «Ах це ти *** !» (дослівно на аудіо фіксації процесу). Саме в цей момент він схопив ОСОБА_1 за руки, кажучи при цьому «що ти робиш», а той в свою чергу вдарив його у підборіддя.

Крім того, свідок ОСОБА_6 повідомив, що мати дитини ОСОБА_5 була запрошена до райвідділу поліції, остання читала та підписувала заповнений ним протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення. Також вказав, що в його присутності, а також в присутності ОСОБА_5 дізнавачем було допитано неповнолітнього ОСОБА_2 . Вважає, що неповнолітній ОСОБА_2 та його мати ОСОБА_5 змінили покази у зв`язку із певною домовленістю між ними та ОСОБА_1 або з якихось інших причин.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що того дня знаходилась на місці подій разом зі своїми дітьми. Коли вона йшла вулицею її зупинили з метою фіксації її даних, оскільки вона в цей день бачила зниклого хлопчика на мості. В цей час позаду неї їхав ОСОБА_2 на велосипеді та вона почала відходити аби надати йому дорогу, а той в свою чергу почав гальмувати. Коли вона озирнулась то побачила, що ОСОБА_2 вже лежить на землі, а ОСОБА_6 вигукнув «не чіпай малого!». Більш детально описати обставини вказаного інциденту вона не змогла, оскільки нічого не бачила та не зрозуміла що відбулось, а після цього пішла з місця подій до своїх дітей.

Свідок ОСОБА_4 також наголосила на тому, що свої письмові пояснення підписувала фактично не читаючи, оскільки коли їх в неї відбирали, коли вона поспішала до своїх дітей.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що 23 серпня 2022 року саме вона склала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Вказала, що в цей день розшукувалась дитина, а близько 21 години 00 хвилин повідомили, що її знайшли. Прибувши до Відділення поліції № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області вона склала протокол відносно ОСОБА_1 в присутності його залученого захисника на підставі повідомлених їй відомостей та наданих матеріалів, зокрема, пояснень ОСОБА_1 та копії свідоцтва про народження.

В підтвердження обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення до матеріалів справи долучено письмові докази:

-витяг АРМ 102 № 91274507, з якого вбачається, що 23 серпня 2022 року на лінію «102» надійшло повідомлення про те, що під час розмови працівник поліції заступився за дитину, внаслідок чого на нього був напад. Заявник ОСОБА_8 працівник поліції (а. с. 2);

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23 серпня 2022 року, відповідно до якого інспектор СЮП ВП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції Тарасов О.В. прийняв усну заяву від ОСОБА_5 , яку було попереджено про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, що підтверджується власним підписом останньої у відповідній графі, яка просила органи поліції притягти до відповідальності малознайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_9 , який вчинив відносно її сина ОСОБА_2 хуліганські дії (а. с. 3);

-поясненнями ОСОБА_2 , допитаного 23 серпня 2022 року в присутності його матері ОСОБА_5 , що підтверджується підписом останньої, який пояснив, що він разом із іншими дітьми виїхали з дитячого майданчика на велосипедах по вулиці Ярославни в бік пантонного мосту, в цей час його друг під час поїздки почав в жартівливій формі з ними нецензурно висловлюватися. Попереду йшов невідомий чоловік, якому не сподобалось те, як друг висловлювався, через що він зробив зауваження, а вони проїжджаючи повз нього вибачились та поїхали далі. Далі він біля пантонного мосту зупинився для того щоб привітатися з другом ОСОБА_10 , в цей час, ззаду підбіг чоловік, який раніше робив зауваження, схопив його рукою, через що ОСОБА_2 не встиг виставити ноги та впав з велосипеду. На допомогу до ОСОБА_2 підбіг чоловік, з яким він раніше зустрічався та знає, що він працює в поліції, та між чоловіками виникла бійка, в якій чоловік, який вступився за ОСОБА_2 схопив іншого та вигукнув «що ти робиш», а той в свою чергу вдарив його у підборіддя (а. с. 4);

-протоколом допиту ОСОБА_4 , правильність складання якого остання підтвердила власним підписом, з якого вбачається, що 23 серпня 2022 року біля 20 години 00 хвилин вона йшла по вулиці Ярославни біля мосту, де до неї підійшли поліцейські чоловік та жінка та почали питати з приводу зниклого хлопчика, в цей час до мосту під`їхав на велосипеді хлопчик, зупинився, а до нього підбіг чоловік та схопив його за шию, а хлопчик впав з велосипеду. Чоловік-поліцейський зробив зауваження тому чоловікові та спитав «навіщо ти чіпаєш хлопчика?», після чого чоловік, який підбіг до хлопчика «накинувся» на поліцейського, а ОСОБА_4 пішла з місця події (а. с. 5).

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, свідків, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інших подібних дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно з абз. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до абз. 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушеннями, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, зібрані та долучені до матеріалів справи письмові докази разом із показами свідка ОСОБА_6 формують таку сукупність обставин та беззаперечних фактів, які виключають будь-які розумні сумніви з приводу того, що вказане у протоколі адміністративне правопорушення було вчинене ОСОБА_1 .

При цьому, суд критично ставиться до наданих показів ОСОБА_5 з приводу того, що ОСОБА_1 лише намагався підтримати велосипед ОСОБА_2 , оскільки остання не була безпосереднім свідком вказаних подій, а їй відомі ці обставини лише зі слів її сина.

Судом не можуть бути прийняті до уваги твердження ОСОБА_5 про те, що вона підписала заяву (протокол) про вчинення кримінального правопорушення від 23 серпня 2022 року не читаючи її, а також не читаючи пояснення її сина ОСОБА_2 від 23 серпня 2022 року, оскільки в самому протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення міститься одразу чотири підписи ОСОБА_2 , зокрема, про те, що остання складена вірно та нею прочитана, а неповнолітнього ОСОБА_2 було допитано в її присутності, що також підтверджується її власним підписом, а також показами свідка ОСОБА_6 , який перебував поруч під час отримання пояснень від неповнолітнього.

Крім того, суд вважає, що свідком ОСОБА_4 в судовому засіданні надані покази, які не спростовують викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, оскільки остання в судовому засіданні повідомила про неможливість детально описати події інциденту, який відбувся між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , а лише почула після падіння ОСОБА_2 з боку ОСОБА_6 «не чіпай малого!», що свідчить про реальне існування конфліктної ситуації, яка охоплювалась подіями, які передували до цього та певний час, після того, як вона пішла.

В свою чергу, свідок ОСОБА_6 , який був безпосередньо в той час поруч з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив, що в момент інциденту ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в адресу неповнолітнього ОСОБА_2 .

Неспроможними також суд вважає твердження свідка ОСОБА_4 і в частині того, що вона підписувала долучені до матеріалів справи власні пояснення фактично їх не читаючи, оскільки в останніх міститься такі відомості, які виключають ймовірність того, що останні написані особою, яку самою ОСОБА_4 не було про них проінформовано.

Також суд вважає, що пояснення ОСОБА_1 надані в судовому засіданні є такими, які спрямовані виключно на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, оскільки останні в повній мірі спростовуються не тільки долученими до матеріалів справи письмовими доказами, а ще й показами свідка ОСОБА_6 , які в своїй сукупності узгоджуються з цими письмовими доказами та який зміг детально пояснити обставини подій адміністративного правопорушення, вказавши не тільки поетапність подій, які відбувалися, а зазначивши дії кожного з його учасників, їх місцезнаходження в цей момент, рухи та емоційні висловлювання ОСОБА_1 нецензурною лексикою на адресу неповнолітнього ОСОБА_2 «Ах це ти *** !» (дослівно на аудіо фіксації процесу), що свідчить про прямий умисел ОСОБА_1 на вчинення ним таких дій.

Суд також не погоджується з доводами сторони захисту про не зазначення кваліфікуючої ознаки характерної адміністративному правопорушенню, передбаченому ст. 173 КУпАП, зокрема, громадського місця де воно відбулось, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що останнє відбулось за адресою: АДРЕСА_2 , а в судовому засіданні сам ОСОБА_1 вказав, що такі події мали місце на вулиці.

Так, законодавство визначено поняття «громадське місце» у абз. 2 ст. 1 закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» № 2899-IV від 22 вересня 2005 року, відповідно до якого громадське місце це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони. Визначення цього терміну наведено лише для цілей цього закону.

В абз. 2 п. 20 параграфу 2 розділу ІІ положення Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30 червня 2020 року вказано, що до громадських місць належать місця, що використовуються громадянами для спільної роботи, відпочинку, пересування, проведення масових заходів та інших потреб (вулиці, площі, вокзали, аеропорти, магазини, кафе, бари, ресторани, музеї, клуби, пляжі в період їх роботи, а також громадський транспорт під час перебування в ньому громадян, ділянки лісу, поля під час проведення на їх території організованих масових зібрань), приміщення вокзалів, пасажирські (приміські) потяги, літаки, катери, пароплави, перони, платформи, пристані та інші місця під час очікування посадки та висадки пасажирів.

Тобто громадське місце характеризується своєю суспільною значущістю, для задоволення культурних, ідеологічних, політичних, естетичних, економічних та інших інтересів багатьох людей, що передбачає вільний доступ і їхнє спільне використання необмеженою кількістю людей. Під такі ознаки, окрім іншого, підпадають і вулиці.

Суд також не може погодитись із твердженням про те, що у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення не вказано конкретних осіб відносно яких ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою, оскільки в графі «потерпілий» зазначено дані неповнолітнього ОСОБА_2 , що вбачається і з долучених письмових доказів до матеріалів адміністративної справи.

Доводи про те, що доказ у вигляді протоколу допиту свідка ОСОБА_4 слід вважати недопустимим доказом, є також неспроможними, оскільки відомості викладені в ньому є фактично поясненнями свідка викладеними на бланку саме для допиту свідка під час досудового розслідування та відповідають головним ознакам доказу у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП.

Крім того, доводи викладені у клопотанні про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення захисника Скалецького В.А. про те, що ОСОБА_1 не мав умислу на вчинення хуліганський дій, а в його діях відсутній мотив явної неповаги до оточуючих, спростовуються встановленими та проаналізованими в ході судового розгляду обставинами.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП, стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ст. 173 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119,00 гривень.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33-35, 173, 221, 245, 276-280, 283-287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 119,00 (сто дев`ятнадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь державний судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Кушнірчук