Справа № 481/552/22
Провадження № 33/812/174/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 жовтня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Данилової О.О.,

із секретарем Ковальським Є.В .

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 13 вересня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення - 17 000 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

У С Т А Н О В И В:

Постановою судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 13 вересня 2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння) з накладенням штрафу у розмірі 17000 грн. та позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову від 13 вересня 2022 року та закрити провадження у справі. Апелянт посилався на те, що справу розглянуто за його відсутності та відсутності доказів його належного повідомлення про розгляд справи 13 вересня 2022 року. Апелянт не погодився з висновком суду про наявність регулярного транспортного сполучення між його місцем проживання та місцем розташування місцевого суду. Суд не врахував, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 територіальні громади віднесено до територій, на яких ведуться бойові дії. Норми законодавства про адміністративні правопорушення не передбачають проведення відео-конференцій. Розгляд справи він не затягував, оскільки адміністративне стягнення за таке правопорушення може бути накладене протягом року.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом надіслання повістки на електронну адресу та телефонограмою (а.с.34,35)

Справу розглянуто судом у відсутності учасників.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху (далі Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5. Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних правил утворюють склад адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП одним із складів правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами особами, у тому числі, у стані алкогольного сп`яніння, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

Пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкція №1395) передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, за змістом частини 1 статті 130 КУпАП склад адміністративного порушення, в тому числі, складає сукупність фактів: керування транспортними засобами з ознаками алкогольного сп`яніння та відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду або на місці зупинки, або у відповідному медичному закладі.

З матеріалів справи вбачається, що 16 липня 2022 року о 21:00 год. в м. Новий Буг по вул. Грушевського, біля будинку 42 було зупинено автомобіль марки TOYOTA HIGHLANDER , д.н.з. НОМЕР_1 , у водія ОСОБА_1 виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, незв`язна мова.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у найближчому медичному закладі ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків ( ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ).

На місці зупинки 16 липня 2022 року о 21:39 год. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №211455 (далі - Протокол), в якому зазначені ці обставини з посиланням на порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачає відповідність за частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с.1).

Протокол підписаний особою, яка його складала - СРПП ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенантом поліції Момотенком В.В., а також особисто ОСОБА_1 .

До Протоколу додані письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили, що 16 липня 2022 року у їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки спеціальним пристроєм та у медичному закладі. (а.с.2,3).

До Протоколу також додані письмові пояснення ОСОБА_1 , який пояснив, що дійсно 16 липня 2022 року керував транспортним засобом марки TOYOTA, державний номерний знак НОМЕР_1 , близько 21:00 год., напередодні випив декілька пляшок пива та був зупинений працівниками поліції. Поліцейські пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» або у найближчому медичному закладі, на що він відмовився (а.с.4).

До Протоколу долучено диск з відеозаписом подій 16 липня 2022 року (а.с.7), з якого вбачається, що працівники поліції в присутності двох сторонніх осіб (свідків) пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або у відповідному медичному закладі. ОСОБА_1 відмовився.

Встановлені судом докази (Протокол, письмові пояснення свідків, письмове пояснення порушника, відеозапис) забезпечують такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 в тому, що 16 липня 2022 року він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду або на місці зупинки, або у відповідному медичному закладі, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил та вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить жодних доводів щодо висновків місцевого суду про доведеність вчинення ним правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП.

При цьому апеляційний суд не може погодитись з посиланням ОСОБА_1 на те, що місцевий суд порушив порядок розгляду справи та розглянув справу у його відсутності.

Так, розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачений статтею 130 КУпАП, належить до компетенції суддів районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів за місцем вчинення (статті 221, 276 КУпАП).

Відповідно до статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи (стаття 277-2 КУпАП).

Справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

Відповідно до частини 1 статті 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших Законів України.

Нормами КУпАП не врегульовано питання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. З метою додержання принципу законності, виникла необхідність у застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 336 КПК у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження у судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі, яке знаходиться поза межами приміщення суду.

Отже, участь учасників справи у розгляді справи про адміністративні правопорушення в режимі відеоконференції не тільки відповідає основним завданням судочинства у цих справах (стаття 245 КУпАП), але і забезпечує реалізацію основного принципу доступу до суду, права на справедливий суд, що має особливе значення в умовах воєнного стану.

Інакше численні відкладення розгляду справи по суті нівелюватиме завдання КУпАП, якими є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Розгляд справи у розумні строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого - своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (стаття 23 КУпАП).

У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

Строки, встановлені КУпАП, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" (п.п. 40, 41, 42 та ін.).

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

З матеріалів справи вбачається, що матеріали були отримані судом 18 липня 2022 року (а.с.8).

Справу призначено до розгляду в судове засідання на 1 серпня 2022 року на 9:30 год. (а.с.10).

1 серпня 2022 року ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану в межах одного року з посиланням на відсутність регулярного транспортного сполучення (а.с.12).

Розгляд справи відкладено на 23 серпня 2022 року на 9:40 год. (а.с.13).

23 серпня 2022 року на електронну адресу суду надійшло повторне клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи через воєнний стан (а.с16).

Розгляд справи відкладено на 5 вересня 2022 року на 9:30 год., про що ОСОБА_1 повідомлено шляхом надіслання повістки на електронну адресу та телефонограмою (а.с.17,18).

В судове засідання 5 вересня 2022 рок ОСОБА_1 не з`явився (а.с.24).

Судове засідання призначено на 13 вересня 2022 року на 9:45.

Про день, час та місце судового засідання ОСОБА_1 повідомлено шляхом надіслання повістки на електронну адресу, яка зазначена у клопотаннях про відкладення розгляду справи, а також шляхом SMS повідомлення (а.с.21,22).

В судове засідання 13 вересня 2022 року ОСОБА_1 не з`явився, причини відсутності не повідомив. Справу розглянуто у його відсутності.

Отже, місцевий суд тричі відкладав розгляд справи у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 та розглянув у його відсутності після спливу майже двох місяців з дня надходження матеріалів до суду, враховуючи поведінку особи, наявність в матеріалах справи достатніх доказів вчинення правопорушення та відсутність будь-яких протирічь у цих доказах.

На підставі викладеного апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови місцевого суду та закриття провадження у справі.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 13 вересня 2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Миколаївського апеляційного суду О.О.Данилова