ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1124/22

Провадження № 3/568/787/22

17 жовтня 2022 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

суддя Сільман А.О., розглянувши матеріалами про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділення поліції №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , не працюючий,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Радивилівського районного суду Рівненської області знаходяться матеріали відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення про виклик в суд.

Статтею 277 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 173-2 цього кодексу розглядаються протягом доби.

Ст. 268 КУпАП передбачено, що при розгляді справ про адміністративне правопорушення передбаченого ст. 173-2 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Суд враховує, що права, передбачені ст. 63 Конституції ОСОБА_1 роз`яснені в момент складання протоколу, він був обізнаний про надходження матеріалів про адміністративне правопорушення в суд, однак, ухилився від виконання своїх процесуальних обов`язків.

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадження у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Між тим, згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, у відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством - є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ №408594 від 26.09.2022 р., 26.09.2022 р. близько 21:20 год. громадянин ОСОБА_1 за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку відносно своєї дружини ОСОБА_2 , в ході якої обзивав останню грубими нецензурними словами, виганяв з будинку, чим вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.173-2 КУпАП.

При цьому, до протоколу не долучено диск відеофіксації правопорушення, не зазначено свідків події та їх пояснення.

В письмових поясненнях, долучених до протоколу, дружина - ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, ображав, погрожував вигнати з дому (а.с. 7).

Однак, в протоколі не зазначено, чи призвели нецензурні висловлювання правопорушника у його дружини побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, чи спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Тобто, не зазначено, в чому саме полягла шкода заподіяна нецензурними висловлюваннями, хоча цей обов`язок прямо зазначений в диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства зазначено, що ОСОБА_1 раніше не застосовував відносно дружини фізичне насильство, не залякував постраждалу. Дії кривдника не вплинули на безпеку постраждалої, відсутні підстави вважати, що дії ОСОБА_1 змушують постраждалу особу турбуватися про свої життя, здоров`я та безпеку (а.с. 8).

Крім того, суду не надано доказів спричинення ОСОБА_1 економічного насильства відносно своєї дружини, що призвели до емоційної невпевненості останньої, нездатності захистити себе або завдання шкоди її психологічному чи фізичному здоров`ю.

Відповідно до Рішення ЄСПЛ у справі "Малофєєва проти Росії" від 30.05.2013, суд зазначив, що у випадку коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це, становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки, особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом) .

Схожа позиція також міститься в Рішенні ЄСПЛ "Лучанінова проти України від 09.06.2011, в Рішенні ЄСПЛ "Карелін проти Росії" від 20.09.2016

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність в матеріалах справи достатностіх доказів, а головне про відсутність конкретного "обвинувачення" в протоколі про адміністративне правопорушення від 26.09.22 р., що має визначальний характер і фактично порушує положення ст. 6 Конвенції .

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду даної справи судом не встановлено всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тому провадження відносно нього на підставі вказаного протоколу слід закрити.

Керуючись ст. ст. 7, 173-2, 245, 247, 280 КУпАП суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.О. Сільман