"11" жовтня 2022 р. Справа № 363/2217/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2022 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського РУП ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

згідно протоколу, 24 липня 2022 року о 09 год. 10 хв. в м. Вишгород автодорога Київ Вишгород, 28 км, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ-33-02 днз. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді своєї вини не визнав, повідомив, що автомобілем не керував. Пояснив, що рано вранці близько 7 год. 30 хв. 24 липня 2022 року за проханням його знайомої на автомобілі ГАЗ-33-02 днз. НОМЕР_1 він мав відвезти металоконструкції з м. Вишгорода на її дачу в СТ «Сади Дніпра». Допомогти йому відвантажити та розвантажити метал він попросив двох своїх знайомих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вони завантажили метал з гаража біля будинку №1Б по вул. Кургузова в м. Вишгороді. Він не виспався, почувався не дуже добре, тож ОСОБА_4 керував його автомобілем. Близько 8 год. вони з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виїхали в напрямку дамби Київської ГЕС, за кермом був ОСОБА_5 , він сидів поруч, з краю сидів ОСОБА_6 . Коли вони виїхали на дамбу ГЕС, їх обігнав автомобіль патрульної поліції та зупинився попереду, подавши знак зупинитися. ОСОБА_4 раптово виявив, що водійського посвідчення при собі не має, а за стосунок «Дія» не відкривається. Коли підійшов працівник поліції, стало зрозумілим, що існує проблема. Як власник автомобіля він вийшов разом із ОСОБА_5 до поліцейських і вони пішли до їхнього автомобіля пояснювати ситуацію, що сталась. Вони спілкувались з поліцейськими не менше півгодини, пропонували привезти їм посвідчення водія ОСОБА_5 , але поліцейські відмовились встановивши, що він є власником автомобіля, запропонували йому пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння. Оскільки не був за кермом, він відмовився. Працівник поліції повідомив, що в такому разі автомобіль може бути забраний на штраф майданчик. У відповідь на його прохання автомобіль не забирати, працівник поліції запропонував йому відмовитись при свідках від проходження огляду на стан сп`яніння, на що він погодився, адже не бачив у цьому проблеми, оскільки не керував автомобілем, та крім того автомобіль був завантажений чужим металом. Поліцейські спитали, чи є хтось, хто може забрати автомобіль з місця зупинки. Тоді виявилось, що ОСОБА_7 , який їхав також із ними, має в телефоні застосунок «Дія», в якому завантажено посвідчення водія відповідної категорії. Під диктовку працівника поліції він написав розписку що отримав автомобіль, сів за кермо і вони врешті поїхали.

Свідок ОСОБА_8 , в суді ствердив, що вони 24 липня 2022 року з ОСОБА_1 везли залізо з м. Вишгород в СТ «Сади». В машині їхали втрьох. За кермом був ОСОБА_9 , з яким він перший раз зустрівся в той день. Поліція зупинила з невідомих причин та виявилося, що у водія немає документів, лише в «Дія» були у нього, він погодився відігнати автомобіль. Спиртні напої в той день ніхто не вживав.

Свідок ОСОБА_10 , в суді ствердив, що 24 липня 2022 року він допомагав ОСОБА_1 відвезти металоконструкції з м. Вишгорода в СТ «Сади Дніпра». У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не дуже добре себе почував, він керував його автомобілем. Коли їх зупинила поліція, він зрозумів, що права залишив в іншій куртці, про що і повідомив поліцейських. Натомість з невідомих на те причин поліцейські почали складати протокол на власника автомобіля ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не керував. Виявилося, що права в за стосунку ДІЯ є у ОСОБА_6 , який і повіз нас далі на машині в СТ «Сади» для відвантаження металу.

Представник ОСОБА_1 адвокат Усманова Є.І. заявила клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Так, на підтвердження винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП органом поліції до матеріалів справи додано протокол про адміністративні правопорушення, який лише констатує факт, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Як вже зазначалося вище ОСОБА_1 категорично заперечує факт керування ним 24.07.2022 року автомобілем, за кермо не сідав. Пояснення ОСОБА_1 в цій частині не спростовуються доказами доданими до протоколів.

Оскільки суд досліджує докази безпосередньо, для забезпечення об`єктивного судового розгляду та підтвердження обставин справи судом викликалися свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які до суду не прибули, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому суд вичерпав можливості їх виклику та допиту в суді.

Відтак, ці свідки за викликом до суду не прибули, причини неявки суду не відомі, їх допит в суді для всебічної перевірки обставин протоколу та наявних доказів не забезпечено.

Наявні в справі письмові пояснення свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 взагалі не містять твердження про керування водієм ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Відтак з наявних матеріалів справи не можливо достовірно встановити факт керування автомобілем ОСОБА_1 за обставин викладених у протоколі.

Пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_13 про обставини пригоди, який при складанні протоколу працівниками поліції не опитані і їх пояснення до справи не долучені, є логічними, послідовними, а відтак твердження ОСОБА_1 про інші обставини пригоди матеріалами справи не спростовані.

Так, доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту ст.ст. 245, 248 КУпАП випливає, що одним із основних завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є об`єктивне з`ясування обставин справи, рівність всіх громадян перед законом і органом, що розглядає справу.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Долучений до справи відеозапис не відтворюється, на неодноразові запити суду відео з боді камери, на якому зафіксовані обставини складання протоколу ААБ №041773 від 24.07.2022 року, Вишгородським РУП ГУНП в Київській області суду не надано, підтвердження того, що саме особа на яку складений протокол керувала транспортним засобом не надано. Інші докази, надані органом поліції та досліджені судом також не підтверджують факту керування ОСОБА_1 зазначеним в протоколі транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Допитані судом свідки не підтвердили факту керування транспортним, свідок ОСОБА_14 підтвердив, що він керував автомобілем.

За таких обставин, належні, допустимі і достатні докази керування ОСОБА_1 автомобілем і того, що він, будучи водієм, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в справі відсутні.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України - ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Так, згідно термінології, визначеної пунктом 1.10 ПДР України - водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи додані до протоколів про адміністративні правопорушення докази, суд дійшов висновку, що по даній справі не підтверджено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки факт керування транспортним засобом 24.07.2022 року саме ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження в ході судового засідання. Аналіз зібраних у справі доказів не підтверджує обставини, що містяться у протоколі про адміністративні правопорушення, складеного стосовно цієї особи.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.07.2019 р. у справі за №216/5226/16-а (2-а/216/33/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі за №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17 (ЄДРСРУ № 82707106).

З аналізу ч. 1 ст. 130 КУпАП убачається, що відповідальність водія настає у разі керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

У п. 38 постанови Верховного Суду від 20.02.2019 року у справі № 404/4467/16-а, роз`яснено, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд зазначає, що вказані та досліджені судом докази у своїй сукупності не доводять поза розумним сумнівом факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Твердження в протоколі про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП та на вимогах Закону не ґрунтується.

За змістом вимог ст. 62 Конституції України в Україні діє презумпція невинуватості, коли особа вважається невинуватою у вчиненні будь-якого правопорушення, доки її вину не буде доведено в установленому Законом порядку.

Отже, твердження ОСОБА_1 про інші обставини події, виходячи з яких в його діях склад адміністративного правопорушення відсутній, в суді не спростоване, докази на підтвердження його винуватості суду не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 9 та 247 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

провадження в справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів.

Суддя С.В. Олійник