Справа № 521/8578/22
Провадження № 3/521/8231/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Гуревського В.К., при секретарі Федорової А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Київським РВ УМВСУ в Одеській області 03 квітня 1997 року, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №092678 від 03 червня 2022 року, вбачається, що 03 червня 2022 року об 21 годинні 31 хвилин в місті Одесі по вулиці Фонтанська дорога, 10, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Subaru XV», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запахом алкоголю з порожнини рота, що встановлено на підставі акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проводився за допомогою «Drager», Alcotest 7510, прилад ARLM - 0409, результат позитивний, вміст 0,60% алкоголю в крові, та зафіксовано на відео з портативного відеореєстратора №474940, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом інспектором поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №092678 від 03 червня 2022 року, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Особою, яка притягується до відповідальності були надані письмові пояснення, згідно яких ОСОБА_1 вину не визнав та просив закрити провадження про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього через відсутність у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, пояснивши наступне.

Відеозапис, зроблений інспектором УПП в Одеській області на бодікамеру № 474940, та будь-які інші матеріали справи, не містять жодних доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Так, дійсно 03.06.2022 року близько 21:30 ОСОБА_1 разом з дружиною знаходився у власному автомобілі «Subaru XV», реєстраційний номер НОМЕР_3 , (який ще приблизно у 14:30 був припаркований неподалік Військової академії м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 10), проте, транспортний засіб знаходився у нерухомому стані, тобто керування ним ОСОБА_1 не здійснювалось. В автомобілі були ввімкнені двигун та кондиціонер. Вони з дружиною вирішували чи безпечно буде залишити автомобіль в зазначеному місці на ніч. Раптом до них під`їхав автомобіль патрульної поліції, та один з інспекторів, а саме - лейтенант ОСОБА_2 представився та попросив надати йому документи (підтверджується відеозаписом, що міститься у матеріалах справи).

Надалі поліцейський з наданого ОСОБА_1 на його вимогу Тимчасового дозволу серії DТ № 225543 отримав інформацію про притягнення нього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України в дванадцятому місяці (минулого року) та із здивуванням повідомив про це своїм колегам, (7 хвилина 35 секунда відеозапису), тобто, це не було підставою для зупинки автомобіля - факту зупинки взагалі не було.

ОСОБА_1 , з урахуванням воєнного часу, із розумінням поставився до дій озброєних співробітників патрульної поліції, які, виконуючи свою роботу, вирішили перевірити його документи, документи його дружини та документи на автомобіль. Можливо транспортний засіб, припаркований вночі біля Військової академії викликав в них підозру. Тому ОСОБА_1 беззаперечно виконував всі вимоги поліцейських.

Також відверто відповів на запитання поліцейського щодо можливого вживання алкоголю та без вагань погодився пройти перевірку на приладі «Drager», Alcotest, з метою з`ясування можливості керування ним автомобілем щоб у випадку допустимих показників самостійно доїхати додому.

Також необхідно зазначити, що деякі висловлювання поліцейських під час спілкування з ними ОСОБА_1 взагалі не почув через те що має захворювання - Лівобічну змішану приглухуватість 1 ступеню (медична довідка на підтвердження додається), а співробітник поліції знаходився майже весь час з лівого боку від нього. Ситуація погіршувалася тим фактом, що вони знаходилися безпосередньо на дорозі, де постійно проїжджали автомобілі, які створювали додаткові шуми. Так, не було ОСОБА_1 почуто фразу поліцейського, що вони зупинили його з однієї причини, а потім виявили інше порушення (14 хвилина 15 секунда відеозапису). В противному випадку вказане висловлювання ним би заперечувалося на місці події. Однак, нажаль, йому це стало відомо лише під час перегляду відеозапису в ході ознайомлення з матеріалами справи.

Під час подальшого спілкування з поліцейськими в нього неодноразово виникали подібні незручні ситуації. Наприклад, ОСОБА_1 змушений був перепитати в співробітника поліції, що він сказав (16 хвилина 50 секунда відеозапису).

Надалі він не почув, що поліцейський попросив надати йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (20 хвилина відеозапису).

ОСОБА_1 виконував всі вимоги працівників патрульної поліції, підписував документи, які вони надавали та намагався скоріше закінчити спілкування з ними щоб встигнути потрапити додому до початку комендантської години.

20.02.2019 року Касаційний адміністративний суд в складі Верховного суду в рамках справи № 404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місті водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна (рішення Волинського апеляційного суду від 14.02.2021 року у справі №165/2538/21; рішення Сумського апеляційного суду від 10.02.2021 року у справі №589/1050/20; рішення Дніпровського апеляційного суду від 07.02.2022 року у справі № 205/5986/21; Рішення Одеського апеляційного суду від 03.11.2021 року у справі №522/11920/21).

Крім того, працівниками поліції було порушено встановлену законом процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме - протокол складено неуповноваженою особою. Так, згідно з Розділом III п. 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, яка затверджена наказом МВС від 07.1 1.2015 року № 1395, «Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення». Як вже зазначалося вище та безумовно підтверджується відеозаписом, розгляд справи та оформлення матеріалів були розпочаті лейтенантом поліції Полторак А.А., який представився та попросив надати йому документи, що посвідчують особу, а протокол про адміністративне правопорушення серія ААД № 092678 був складений та підписаний іншим співробітником - ОСОБА_3 , який взагалі не представлявся, а його прізвище стало відомо безпосередньо під час ознайомлення з протоколом. Наявна судова практика відносить такі обставини до підстав визнання дій співробітників незаконними та скасування прийнятих ними рішень (Постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі №686/9032/21).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності із ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбачено п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - суддям слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП особи, які мають право складати даний протокол, повинні керуватися та дотримуватися у своїх діях: Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних за ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року; Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року.

Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на винні дії ОСОБА_1 . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставини відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд дійшов такого висновку.

Згідно з приписами ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення суд враховує конкретні обставини правопорушення, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника, обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, передбачені ст. ст. 34, 35 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відеозапис, зроблений інспектором УПП в Одеській області на бодікамеру № 474940, та будь-які інші матеріали справи, не містять доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Відеозапис починається з моменту перебування автомобіля ОСОБА_1 в нерухомому стані, біля автомобіля перебуває ОСОБА_1 . За його твердженням він разом з дружиною знаходився у власному автомобілі «Subaru XV», реєстраційний номер НОМЕР_3 , (який ще приблизно у 14:30 був припаркований неподалік Військової академії м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 10), проте, транспортний засіб перебував у нерухомому стані, тобто керування ним ОСОБА_1 не здійснювалось. В автомобілі були ввімкнені двигун та кондиціонер. Вони з дружиною вирішували чи безпечно буде залишити автомобіль в зазначеному місці на ніч. Раптом до них під`їхав автомобіль патрульної поліції, та один з інспекторів, а саме - лейтенант ОСОБА_2 представився та попросив надати йому документи.

Якщо припустити, що автомобіль був зупинений працівниками поліції, то у відеозапису, зробленому інспектором УПП в Одеській області на бодікамеру № 474940, відсутній факт зупинки транспортного засобу з повідомленням причини зупинки. Відповідно до стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію»:

1. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

2. Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

3. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до Постанови Івано-Франківського апеляційного суду по справі № 344/8791/22 від 13 вересня 2022 року «постанова суду не може залишатися в силі через те, що суд не перевірив і не дав правової оцінки правомірності зупинки водія У справі немає документального підтвердження правомірності такої його зупинки. Тому апеляційний суд вимушений погодитись з доводами апелянта про неправомірність й безпідставність зупинки поліцейським водія, що суперечить ЗУ «Про дорожній рух» й ПДР, і є підставою вважати всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, в тому числі процедура огляду водія, неправомірними за правовим принципом «плодів зіпсованого дерева... Зазначене істотне порушення права на захист дає підставу апеляційному суду для визнання всіх здобутих працівниками поліції у справі даних і документів недопустимими доказами в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева».

Суд, розглядаючи цю справу за наданими доказами, також дійшов висновку, що при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння та при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 , не було належно роз`яснено і забезпечено реальне право особи на допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що свідчить про істотне порушення прав ОСОБА_1 на захист при складанні протоколу.

Відтак подія і склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні.

У зв`язку із зазначеним, викладені у протоколі обставини залишають місце «розумному сумніву», що випливає із сукупності ознак та не спростованих достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених презумцій вини ОСОБА_1 .

Положенням ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, яка є нормою прямої дії, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, на підставі чого суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Будь - яких допустимих та достовірних доказів, які з достатністю вказували б на наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні, не встановлені такі і судом.

Виходячи з викладеного, та керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити згідно п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду (судді) у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Головуючий