Справа № 305/908/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
03.10.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І.В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 10 червня 2022 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, сезонного робітника,
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.
Згідно з постановою, 07 травня 2022 року, о 00 годин 15 хвилин, у місті Рахів по вул. Довженка, Закарпатської області, ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився у лікаря - нарколога за адресою м. Рахів, вул. Карпатська № 1. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова суду є необґрунтованою, незаконною, просить її скасувати. Апелянт стверджує, що працівниками поліції порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим такий визнається недійсним, а протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом вини ОСОБА_1 . Стверджує, що у протоколі відсутні відомості про те, що водію було запропоновано пройти освідування з використанням спеціальних технічних засобів, також немає пояснень свідків. Окрім цього зазначає, що водія не відсторонено від керування автомобілем, суд не викликав свідків та не допитав їх у судовому засіданні. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку SMS повідомлення від 30.06.2022, однак ОСОБА_1 до суду не з`явився, жодних заяв чи клопотань про розгляд справи за його участі не подавав. Отже, неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відповідно до ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Як зазначено у ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами, як наголошується у ст. 251 КУпАП.
Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.9 «а» ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного), або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді справи, дотримався зазначених вимог закону, повно і всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема такими.
У протоколі про адміністративне правопорушення ААБ №238896 зазначено, що 07 травня 2022 року, о 00 годин 15 хвилин, у місті Рахів, по вул. Довженка, Закарпатської області, ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився у лікаря - нарколога за адресою м. Рахів, вул. Карпатська № 1. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння підтверджується, що водія ОСОБА_1 направлено на освідування до КНП «Рахівської РЛ», огляд проводився за допомогою приладу «Alkotest Drager» (а. с. 2).
Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння № 321 від 07.05.2022 підтверджено, що ОСОБА_1 пройшов освідування на стан алкогольного сп`яніння у лікаря КНП «Рахівська РЛ» ОСОБА_2 за результатами обстеження лікар встановив, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння 1, 83 % проміле. (а. с. 3).
З пояснень ОСОБА_1 убачається, що після зупинки працівниками поліції транспортного засобу марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 , на запитання поліцейських чи вживав водій ОСОБА_1 алкогольні напої, останній відповів: «Так, вживав». При цьому, ОСОБА_1 підтвердив, що пройшов освідування у закладі охорони здоров`я, з результатами огляду погоджується, визнає, що вчинив передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення, та обіцяє, що надалі не вчинятиме такі дії (а. с. 4).
З відеозапису убачається, що поліцейські зупинили ОСОБА_1 за порушення ним правил дорожнього руху. На запитання поліцейських чи вживав водій алкогольні напої, ОСОБА_1 підтвердив, що так. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі водій ОСОБА_1 погодився. Жодних заперечень чи зауважень щодо процедури проведення огляду, яка фіксувалася на бодікамеру поліцейських, а також відносно позитивних результатів освідування, а саме 1, 83 % проміле, водій ОСОБА_1 не висловлював, щодо складання протоколу не заперечував.
При оцінці вищенаведених доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено даних, які можуть слугувати підставою вважати, що поліцейський ОСОБА_3 був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу та інших матеріалів справи, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано. Окрім того, апеляційний суд бере до уваги і те, що під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 не надав жодного доказу, який може свідчити про те, що поліцейський діяв всупереч закону при перевірці особи водія, направленні його на освідування та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, і що апелянт оскаржував дії працівника поліції, що фактично дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 погодився із законністю дій працівника поліції.
Тому, апеляційний суд доходить висновку, що поліцейський ОСОБА_3 при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв виключно у межах наданих йому повноважень.
При цьому, не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди на проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я та підпису наявних у матеріалах справи документів, зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення та медичному висновку, на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.
Також апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних і про те, що в лікаря КНП «Рахівська РЛ» ОСОБА_2 , який проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та склав висновок про перебування водія у нетверезому стані були підстави для фальсифікації вищевказаного документу щодо ОСОБА_1 , а також для його обмови у перебуванні у такому стані, у підтвердження цих даних також відсутні які-небудь належні докази.
Апеляційний суд вважає, що доводи апелянта про його невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, є необґрунтованими, оскільки сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить, що саме ОСОБА_1 , а не інша особа керував транспортним засобом і саме він, а не хто-небудь інший пройшов освідування в установленому законом порядку у КНП «Рахівська РЛ» за допомогою приладу «Драгер».
Твердження ОСОБА_1 про те, що працівники поліції провели освідування у закладі охорони здоров`я та без участі свідків, оскільки у матеріалах справи відсутні їх пояснення, що є порушенням порядку проведення процедури огляду, на переконання апеляційного суду, є безпідставними та не заслуговують на увагу з огляду на таке.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Приймаючи рішення апеляційний суд зазначає, що матеріалами справи достовірно підтверджується, що проходження водієм ОСОБА_1 освідування фіксувалося на бодікамеру працівникам поліції, тому необхідність участі двох свідків при освідуванні не виникала.
Апеляційний суд вважає безпідставними твердження ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом у справі, адже немає відомостей про те, що водію було запропоновано пройти освідування з використанням спеціальних технічних засобів. Так, відхиляючи доводи в цій частині, апеляційний суд звертає увагу на те, що під час розгляду апеляційної скарги не встановлено фактів невідповідності складеного щодо ОСОБА_1 протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, яка чітко регламентує, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Апеляційний суд визнає, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам вищевказаної статті. Разом з тим, апеляційний суд враховує і те, що будь яких зауважень чи скарг з приводу змісту протоколу про адміністративне правопорушення та показників приладу «Драгер» ОСОБА_1 не висловлював під час та після його складання. До того ж, у своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 підтвердив, що протокол про адміністративне правопорушення був складений за порушення ним вимог п. 2.9 «а» ПДР, адже не заперечував той факт, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено медичним висновком №321, складеним за результатами освідування за допомогою приладу «Драгер» у КНП «Рахівська РЛ». Жодних сумнівів у достовірності медичного висновку ОСОБА_1 також не висловлював.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом з місця події, на якому чітко зафіксовано, що водій ОСОБА_1 , перебуваючи за кермом автомобіля, на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я - КНП «Рахівська РЛ» за допомогою приладу «Драгер», погодився, щодо результату освідування, 1, 83 % проміле, - не заперечував.
Приймаючи рішення беруться до уваги і пояснення, які ОСОБА_1 дав у суді першої інстанції, відповідно до яких у вказані у протоколі про адміністративне правопорушення час та місці, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції. У зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння був направлений для проходження огляду до медичного закладу. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився у лікаря - нарколога за адресою м. Рахів, вул. Карпатська № 1. Окрім цього, із пояснень ОСОБА_1 вбачається, що перед зупиненням автомобіля він перебував у гостях у товариша, де вживав спиртні напої. Окрім цього, приймаючи рішення апеляційним судом береться до уваги і те, що ОСОБА_1 не оспорюється зміст даних ним у суді першої інстанції пояснень, не заперечується його участь у розгляді справи у місцевому суді. Тому підстав не довіряти цим поясненням ОСОБА_1 апеляційний суд не має.
На інші доводи, які можуть бути підставою для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, під час розгляду справи в апеляційному суді такі не встановлені.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що місцевий суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених доказів, дійшов правильного й обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Тому, апеляційний суд доходить висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у порушенні вимог п. 2.9 «а» ПДР; що винуватість апелянта у скоєнні цього правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду, перевірених апеляційним судом, наведених вище доказів, яким у постанові дана правильна оцінка; що адміністративне стягнення накладено на нього у межах санкції частини першої статті 130 КУпАП, з дотримання приписів ст. ст. 33-35 КУпАП, у зв`язку з чим, визнається таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, яке має підвищену суспільну небезпеку й належить до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_1 , не з`явившись на розгляд справи, позбавив себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази в їх підтвердження.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 10 червня 2022 року, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Іван СТАН