Справа №333/2943/22
Провадження №3-зв/333/1/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 вересня 2022 року місто Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Тучков С.С., розглянувши заяву особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про відвід судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Дмитрієвої М.М. у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя Дмитрієвої М.М. перебуває справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

26 вересня 2022 року ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя Дмитрієвої М.М. у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124КУпАП, мотивуючи тим, що судом упереджено розглядається справа. Так, безпідставно не задоволено клопотання про допит свідків та інші клопотання, які заявлялися під час розгляду справи.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на задоволенні заяви наполягав.

Дослідивши заяву про відвід судді, вислухавши у судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшов таких висновків.

Згідно із вимогами ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч.2 ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід. Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Рада суддів України пунктом 4 рішення № 34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Таким чином, з метою забезпечення виконання положень ст.1 КУпАП, при вирішенні питання про відвід судді, заявлений у даній справі про адміністративне правопорушення, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права, тобто кримінального процесуального права та, при розгляді заяви про відвід, суду необхідно керуватися положеннями КПК України.

Згідно з положеннями ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч.3 ст.35 КПК України.

Статтями 75, 76 КПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до ч.7 ст.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Веттштайн проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Доказів на підтвердження, того, що суддя Дмитрієва М.М. є упередженою і зайняла явно «обвинувальний нахил» при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суду не надано. Не задоволення клопотання про допит свідків не може бути підставою для відводу судді. У разі незгоди з певними рішеннями суду у заінтересованої особи є можливість зазначення про це в апеляційній скарзі на рішення суду.

Інших підстав для відводу судді Дмитрієвої М.М. не наведено.

Водночас як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, та «Веттштайн проти Швейцарії» від 28 жовтня 1998 року). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року.).

В заяві особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не наведено жодного з перелічених факторів, а ні суб`єктивного, на який вказує поведінка судді, а ні об`єктивного, який вказує на зацікавленість чи упередженість конкретного судді.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Отже, враховуючи викладене, відвід судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Дмитрієвої М.М. по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП не є вмотивованим, а тому у задоволенні відводу слід відмовити.

Керуючись ст.ст.245, 246, 252, 283 КУпАП, ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про відвід судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Дмитрієвої М.М. у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124КУпАП, - відмовити повністю.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя С.С. Тучков