ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1209/22 Справа № 171/3048/21 Суддя у 1-й інстанції - Хоруженко Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника Скоробогатька В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Скоробогатька В.Ю. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2022 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 , ч. 4 ст. 130 КУпАП -

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до встановлених обставин у постанові суду, 26.12.2021 року встановлено, що 26.12.2021 року о 16 години 30 хвилин на вул. Садова м. Зеленодольськ водій ОСОБА_1 керував ВАЗ 2111, ДНЗ НОМЕР_1 , та після скоєння ДТП за його участю, до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння вжив алкоголь, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 276989 від 26.12.2021 року встановлено, що 26.12.2021 року о 16 годині 30 хвилинна вул. Садова м. Зеленодольськ водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 2111, ДНЗ НОМЕР_1 , не врахувавши дорожніх обставин, не вибравши безпечної швидкості, здійснив наїзд на перешкоду (бордюрний камінь), виїхавши поза межі проїзної частини, внаслідок чого пошкодив диск та покришку автомобіля, завдавши матеріального збитку, постраждалих не має.

Постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.4 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 496 гривні 20 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Скоробогатько В.Ю. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить якій просить поновити строк для її оскарження, оскільки про розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, копію постанови не направлялася, також просить постанову суду першої інстанції скасувати, винести нову постанову, якою провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- суд першої інстанції порушено право на захист, так як розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 та його захисника;

- в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом;

- відсутній відеозапис місця події;

- судом першої інстанції було проігноровано клопотання сторони захисту щодо допиту та виклику свідка ОСОБА_2 ;

- не підтверджена кваліфікація за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник Скоробогатько В.Ю. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги щодо поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду у зв`язку з поважними причинами пропуску підлягають задоволенню, так як розгляд справи відбувався у відсутність ОСОБА_1 , відповідно до ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо особи якої її винесено, при цьому в матеріалах справи відсутні відомості щодо направлення копії постанови особі, щодо якої її винесено протягом трьох днів, як і відсутні відомості щодо вручення вищезазначеної постанови.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Під час апеляційного перегляду знайшли своє підтвердження доводи щодо допущених порушень в ході складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП та наявність розбіжностей, які не були з`ясовані під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно із ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 4 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду,

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є вживання алкоголю водієм транспортного засобу після ДТП за його участю. Інші ознаки є похідними. Відсутність вищезазначеної кваліфікуючої ознаки, навіть за наявності будь-яких з перелічених вище, в тому числі перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, або відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку виключає відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП.

Однак, уповноваженою особою, яка складала зазначений протокол, в порушення вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, не додано до нього належних та достатніх доказів вживання ОСОБА_1 алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди.

Рапорт поліцейського не є доказом правопорушення, оскільки складений заінтересованою особою.

Крім цього, в письмових поясненнях свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ( а.п. 5,6) лише зазначили про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та від підпису протоколу, будь яких відомостей щодо вживання ОСОБА_1 алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди пояснення свідків не містять.

Також такі відомості відсутні у долученій фототаблиці. Відеозапис до протоколу не надавався.

Допущені порушення свідчать про відсутність доказів, які б підтверджували вживання ОСОБА_1 алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Вказані обставини у своїй сукупності є безумовною підставою для скасування постанови суду щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Суд апеляційної інстанції позбавлений прийняти судове рішення за іншою кваліфікацією, оскільки протокол складено за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у вчиненні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства Російської Федерації така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку Європейського суду з прав людини, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейський суд з прав людини розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Згідно із положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Під час апеляційного перегляду знайшло своє підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з посиланням на відповідні докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 276989 від 26.12.2021 року, який підписаний ОСОБА_1 без заперечень, схему місця дорожньо-транспортної події, підписану ОСОБА_1 як учасником пригоди, що спростовує його твердження про те, що він не керував транспортним засобом.

Отже, об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів за ст.124 КУпАП не вбачається, тому вказані докази є належними та допустимими.

Приймаючи нову постанову, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак враховуючи, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення було вчинено 26 грудня 2021 року, тому у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення тримісячного строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, а за ч. 4 ст. 130 КУпАП закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И ЛА:

Поновити захиснику Скоробогатьку В.Ю. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника Скоробогатька В.Ю. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2022 року - задовольнити частково.

Постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2022 року , якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 ч.4 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко