Дата документу 20.09.2022 Справа № 554/5732/22
Номер провадження 3/554/2066/2022
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 вересня 2022 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., за участі секретаря судового засідання Кононенко А. С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Вірабяна Е. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта вища, непрацюючої, одруженої,

в с т а н о в и в :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

02 липня 2022 року, о 13 год 51 хв, ОСОБА_1 , в м. Харкові по вул. Ахієзерів, 16, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР), керувала транспортним засобом Mitsubishi Colt, д. н. з. НОМЕР_1 (далі - автомобіль Mitsubishi), з ознаками алкогольного сп`яніння (нечітка мова, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я - Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» (далі - КНП ХОР «ОНД») відмовилась у присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до якої керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованого їй правопорушення

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 , як і під час складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 302819 від 02 липня 2022 року (далі - Протокол), вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала та зазначила, що у день та час, які зазначені в Протоколі, не вона керувала автомобілем, а її чоловік, з яким вона поверталась із торгівельного центру додому, сидячи на передньому пасажирському сидінні. Повертаючи у правий бік, її чоловік здійснив наїзд на бордюр та, зупинившись, через технічний стан автомобіля не зміг відкрити двері автомобіля зі своєї сторони, в зв`язку з чим вона вийшла з автомобіля та допомогла своєму чоловікові їх відкрити. В цей час до них підійшли співробітники поліції, які відразу ж висловили до неї вимогу надати документи, ствердивши, що саме вона керувала транспортним засобом. Вона це заперечила, але незважаючи на її твердження, продовжували наполягати на своєму, заявляючи при цьому ще й про наявність у неї ознак алкогольного сп`яніння та пропонуючи їй пройти огляд, від чого вона категорично відмовлялась, так як не керувала транспортним засобом.

Через це працівниками патрульної поліції була викликана підмога, яка прибула у складі іншого екіпажу, які також вимагали від неї надання документів та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, проявляючи при цьому упередженість у ставленні до неї та професійну некоректність, що її особливо обурило, в зв`язку з чим вона, перебуваючи в стані емоційного збудження, допустила нетактовність у своєму ставленні до них та некоректність у висловлюваннях.

Категоричність її тверджень у непричетності до керування транспортним засобом не справило на працівників патрульної поліції очікуваного враження, а тому ними був складений щодо неї Протокол за ознаками ч. 1 ст. 130 КупАП, відповідно до якого її звинуватили у відмові особою, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вважаючи себе непричетною до керування транспортним засобом та невинуватою у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, наголосила, що факт вчинення інкримінованого їй правопорушення сфальсифікований працівниками патрульної поліції із-за неприязного до неї ставлення, як колеги по службі, яка більш тривалий час працює в правоохоронних органах.

Просила суд закрити справу щодо неї за відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналізуючи показання ОСОБА_1 , суд звертає увагу на їх алогічність, суперечливість та невідповідність іншим доказам по матеріалах справи, в зв`язку з чим розцінює їх як спосіб захисту від обвинувачення та намір уникнути покарання за вчинене.

При цьому, суд виходить з того, що зміст її тверджень протягом усього часу, коли відносно неї здійснювалась процедура складення протоколу, був непослідовним, суперечливим та алогічним.

Так, висловлюючи в непристойній нецензурній формі свою непричетність до керування транспортним засобом, вона то сумнівно стверджувала, що ним не керувала, зазначаючи, що водієм був її чоловік, то з подивом наголошувала, що відстань, яку вона проїхала перед скоєнням наїзду на бордюр, не може бути свідченням керування нею транспортним засобом («проїхала всього 5 метрів»).

Зважаючи на особливу агресивність та зневажливість, проявлені нею в ставленні до працівників поліції, які виявили факт порушення нею ПДР, що не викликалось обстановкою, в якій це відбувалось, враховуючи її професійний на той час статус працівника поліції, суд розцінює це як підтвердження факту керування нею транспортним засобом.

Норми права, які підлягають застосуванню

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з ч. ч. 1 та 6 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно з ст. 280 КУпАП, зокрема, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395), протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Згідно з п. п. 1 та 6 Розділу Х Інструкції № 1395, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. п. 2, 6 та 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі - Порядок № 1103), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з п. п. 2, 3 та 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція № 1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши Протокол та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, виходячи з такого.

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а. с. 3), 02 липня 2022 року, о 15 год 40 хв, ОСОБА_1 , яка у цей день і час мала ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема нечітка мова, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилась.

Це ж підтверджується і поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , чиї показання були досліджені в суді (а. с. 4, 5) та які суд приймає до уваги як належні та допустимі докази по справі та з яких слідує, що в їх присутності порушниця відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки автомобіля Mitsubishi, так і в медичному закладі.

Суд критично оцінює твердження порушниці про те, що у день та час, які зазначені в Протоколі, вона за кермом автомобіля Mitsubishi не перебувала, а тому транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння не керувала, оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення повністю підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду цієї справи.

З долученого до Протоколу відеозапису з бодікамери ХА 2138, який був досліджений в суді та який суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ у справі, вбачається, що в день та час, які вказані в Протоколі, ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, суд зазначає, що зміст розмови порушниці з працівниками поліції про відмову проходити огляд вказує на те, що саме вона керувала автомобілем Mitsubishi, оскільки остання неодноразово наголошувала на тому, що перед тим, як скоїти наїзд на бордюрний камінь, вона «проїхала всього 5 метрів», і на її думку, це взагалі не є підставою для притягнення її до відповідальності.

З відеозапису також слідує, що ОСОБА_1 , незважаючи на неодноразові пропозиції поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння, відмовилась від його проходження, що вона визнала і під час розгляду справи в суді, наголошуючи на своїй непричетності до керування транспортним засобом.

З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 перебуває за кермом автомобіля Mitsubishi, після наїзду його на бордюр, у той час як її чоловік тримає водійські двері, тим самим створюючи їй перешкоду та не даючи змоги вийти з автомобіля, у зв`язку з чим порушниця аби вийти з автомобіля, пересіла з місця водія на пасажирське сидіння та вийшла з транспортного засобу з іншого боку. У цей час її чоловік, ОСОБА_4 , неодноразово просив працівників поліції скласти адміністративний матеріал саме відносно нього, а також пропонував «якось вирішити це питання» без оформлення будь-яких матеріалів, на що отримав від поліцейського категоричну відмову.

Суд також враховує і постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 26 липня 2022 року по справі № 554/5740/22, у якій були встановлені факти, які мають преюдиційне значення для цієї справи, зокрема те, що суд визнав неспроможними заперечення ОСОБА_1 про те, що вона нібито не керувала транспортним засобом Mitsubishi, адже вони суперечили матеріалам справи та спростовувалися дослідженими в ході її розгляду доказами, зокрема схемою місця ДТП, поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а відтак були розцінені судом як такі, що надані з метою захисту та уникнення відповідальності за вчинене. На підставі наведених доказів, враховуючи пояснення свідків, суд вважав доведеним той факт, що саме ОСОБА_1 , 02 липня 2022 року, о 13 год 51 хв, рухаючись в м. Харкові по вул. Ахієзерів, навпроти буд. № 16, керувала транспортним засобом Mitsubishi.

Крім того, висновком службового розслідування відносно дізнавача СД ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області капітана поліції Шкурко П. С. (а. с. 21 - 29) було встановлено, зокрема, що 02 липня 2022 року, приблизно о 14 годині, поблизу буд. № 16, по вул. Ахієзерів в м. Харкові, капітан поліції ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mitsubishi, з ознаками алкогольного сп`яніння, не впоралася з керуванням та здійснила наїзд на бордюр та з метою приховати скоєне адміністративне правопорушення та уникнути відповідальності за це, остання пересіла з водійського місця на пасажирське.

Доказів того, що постанова Октябрського районного суду м. Полтави від 26 липня 2022 року по справі № 554/5740/22 або ж висновок службового розслідування оскаржувались порушницею у встановленому законом порядку, а тому свідчили про те, що вона такі висновки оспорює та з ними не погоджується, суду не надано та судом в ході розгляду справи не встановлено.

Крім долучених до Протоколу доказів, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення підтверджується показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які суд приймає до уваги як належні та допустимі докази по справі.

Так, свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що 02 липня 2022 року, приблизно о 13 год 50 хв, перебуваючи у себе в квартирі, почула гучний звук і шум гальмів автомобіля, після чого підійшла до вікна будинку АДРЕСА_2 , де вона мешкає, та побачила ДТП з транспортним засобом Mitsubishi чорного кольору, за кермом якого сиділа жінка, одягнена в білу футболку і штани синього кольору. Поруч із нею знаходився чоловік в синій футболці та біло-чорних штанах, який вийшов з пасажирського місця, а жінка в той час різко перебралася із-за керма на місце останнього. При цьому, обоє знаходилися в стані сильного алкогольного сп`яніння і кричали одне на одного, а жінка взагалі поводила себе неадекватно, виражалася в бік поліцейських нецензурною лайкою.

Судом також були досліджені й пояснення свідка ОСОБА_6 (а. с. 6), який зазначив, що в день та час, які зазначені в Протоколі, він, керуючи власним автомобілем Honda рухався по в м. Харкові по вул. Ахієзерів в напрямку Салтівського Шосе. В цей час назустріч йому їхав автомобіль Mitsubishi, під керуванням дівчини, одягненої в білу футболку та джинси синього кольору. Остання не впоралася з керуванням та навпроти будинку № 16 по цій же вулиці здійснила наїзд на бордюрний камінь. Після цього з пасажирського сидіння вийшов чоловік в синій футболці та сів на місце водія вказаного транспортного засобу, а водій в той час пересіла на його місце. При цьому, обидва мали ознаки алкогольного сп`яніння.

Суд заслухав пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які суд не приймає до уваги як належні та допустимі докази по справі, з огляду на таке.

Надані в суді показання свідка ОСОБА_4 не заслуговують на увагу, оскільки свідок є чоловіком порушниці, був разом з нею у транспортному засобі та на місці події і є зацікавленим в уникненні відповідальності останньою.

Крім того, надані ним пояснення суперечать наданим самою порушницею поясненням, адже остання стверджувала, що вона, після того як її чоловік начебто скоїв наїзд на бордюр, вийшла з пасажирського сидіння і направилась допомогти чоловікові відчинити двері, однак сам ОСОБА_4 наполягав, що коли він не зміг відчинити двері автомобіля, саме він вийшов з пасажирського сидіння автомобіля, попередньо перелізши з місця водія на пасажирське сидіння, а його дружина у цей час сиділа і не рухалась. Проте у подальшому він свої показання змінив, зазначивши, що коли він начебто скоїв наїзд на бордюр, то дуже вдарився, а тому його дружина вийшла з пасажирського сидіння і допомогла також вийти йому з автомобіля, відвела його в сторону і повернулася до автомобіля, щоб забрати з бардачка документи, для чого вона сіла на водійське місце та закрила двері. Потім свідок ОСОБА_4 зазначив, що в транспортний засіб його дружина не сідала, а лише нахилилася, щоб дотягнутися до бардачка.

Cвідки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в суді показали, що кожен з них у день та час, які зазначені в Протоколі, бачив, що з пасажирського сидіння автомобіля Mitsubishi, виходила дівчина, яка почала допомагати водієві цього ж автомобіля відчинити двері.

Ці показання в жодному випадку не спростовують факту того, що саме ОСОБА_1 у день та час, які зазначені в Протоколі, керувала автомобілем Mitsubishi, однак свідчать про те, що свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 могли бачити порушницю саме тоді, коли вона вже пересіла з місця водія на пасажирське сидіння.

Також кожен із свідків підтвердив, що чоловік, який був в автомобілі Mitsubishi не мав жодних ушкоджень і самостійно залишив місце пригоди. Такі пояснення спростовують доводи свідка ОСОБА_4 про те, що начебто він отримав в результаті ДТП тілесні ушкодження, а відтак і версію останнього з приводу того, що він взагалі перебував за кермом.

Оцінюючи показання названих свідків, суд враховує, що обидва вони були знайдені і доставлені в суд чоловіком порушниці, а не працівниками поліції на місці пригоди. При огляді місця пригоди і при проведенні службового розслідування працівниками поліції були встановлені та опитані всі особи, які стали очевидцями події, однак серед них не виявилося названих свідків.

Це дає підстави суду констатувати, що вони не були очевидцями даної дорожньо-транспортної пригоди, а були просто запрошені заінтересованими особами для надання свідчень в суді, в зв`язку з чим суд розцінює їх показання як такі, що не відповідають дійсності і до уваги не приймає.

При цьому, суд враховує ще й обсяг інформації про подію, сприйнятої ними та повідомленої в суді, яка є надмірно лаконічною і стосується лише факту перебування за кермом саме чоловіка порушниці, а не її самої. Нічого іншого вони більше не помітили та не повідомили суду, оскільки як вони ствердили, відразу ж негайно після побаченого зникли з місця події.

Сумнівність саме такої поведінки названих осіб викликає у суду сумніви з приводу об`єктивності та правдивості їх показань, в зв`язку з чим суд не приймає їх до уваги.

Суд зазначає, що показання ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 і показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 є діаметрально протилежними.

При цьому, суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 щодо їх правдивості з огляду на таке.

Зокрема, ОСОБА_1 під час розгляду справи неодноразово вказувала на те, що у день та час, які зазначені в Протоколі, не вона керувала автомобілем Mitsubishi, а її чоловік, який і здійснив наїзд на бордюр, після чого та вийшла з пасажирського сидіння автомобіля і пішла йому допомогти відчинити двері. У той же час свідок ОСОБА_4 в суді спочатку показав, що він після скоєння ДТП сидів за кермом автомобіля, а через те, що двері зі сторони водія не відчинялись, він переліз зі свого місця на пасажирське, де сиділа його дружина, і вийшов через інші двері. Однак, після цього він змінив свої показання, вказавши, що він нікуди не перелазив і не виходив, а це його дружина вийшла з пасажирського сидіння, і допомогла йому відчинити двері зі сторони водія.

Така поведінка ОСОБА_1 , на переконання суду, свідчить про намагання уникнути відповідальності.

Пояснення свідка ОСОБА_4 , який є чоловіком порушниці, є суперечливими та алогічними, адже він надав показання, які не відповідали дійсності, намагаючись тим самим підстроїти їх під різні версії та показання інших свідків у цій справі.

На жодне з поставлених йому судом запитань про дійсну хронологію події, яка сталася 02 липня 2022 року, він конкретної, єдиної та обґрунтованої відповіді надати не зміг, а лише ухилявся від запитань, надаючи неточні й непослідовні відповіді.

Крім того, з дослідженого в суді відеозапису з бодікамери слідує, що свідок ОСОБА_4 , розуміючи наслідки нетверезого керування його дружиною, яка на той час працювала в органах поліції, намагався домовитись з поліцейськими вирішити питання про непритягнення остатньої до відповідальності в незаконний спосіб, зазначаючи при цьому, що його дружина, коли вони сідали нетверезі в автомобіль була переконана в тому, що жоден з поліцейських їх не зупинить, зважаючи на її статус.

Показання ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_4 не узгоджуються між собою, чим викликають сумнів.

Показання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 узгоджуються з дослідженим доказами у своїй сукупності, а доводи ОСОБА_1 про намагання свідків її обмовити не підтверджені жодними доказами, оскільки свідки зазначили про відсутність жодних претензій до ОСОБА_1 , а також були попереджені про кримінальну відповідальність.

Аналіз наведених достатніх, належних та допустимих доказів безперечно свідчить про те, що ОСОБА_1 вчинила інкриміноване їй адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, суд, крім наведеного, виходить також зі змісту пункту 2.5 ПДР, згідно з яким водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ці вимоги пункту 2.5 ПДР водієм ОСОБА_1 були грубо порушені.

Проаналізувавши наведені докази у своїй сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 , порушивши пункт 2.5 ПДР, вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які б виключали провадження у цій справі, на що є посилання у поясненнях ОСОБА_1 , відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, не встановлено.

Підстави для закриття провадження у справі з наведених в поясненнях ОСОБА_1 мотивів відсутні.

Обставини, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, відсутні.

При накладенні стягнення суд враховує характеристику особи ОСОБА_1 , ступінь її вини, поведінку під час вчинення адміністративного правопорушення і після цього, ставлення до скоєного, характер і суспільну небезпечність як скоєного, так і особи порушниці, яка в той час працювала в органах поліції і знехтувала покладеними на неї обов`язками, зокрема, з честю та гідністю поводити себе як в службовий, так і в позаслужбовий час, а зважаючи на безпідставність її заперечень про свою причетність до скоєного, розцінює це як спосіб захисту від інкримінованого їй правопорушення і намір уникнути покарання за скоєне і приходить до висновку про необхідність накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке на думку суду, буде необхідним та достатнім для її перевиховання, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як нею самою, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн, які підлягають стягненню з правопорушниці.

Керуючись ст. ст. 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн на користь держави.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 відраховувати з дня набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Анатолій САВЧЕНКО