Єдиний унікальний номер: 378/436/22
Провадження № 3/378/204/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2022 року смт. Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Марущак Н. М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше за ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 179805 від 25.08.2022 о 18 годині 05 хвилин в с. Кривець по вул. Тернового, керував автомобілем OPEL VECTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснивши, що він 25.08.2022 в с. Красилівка стояв на узбіччі та не керував автомобілем, коли до нього підїхали працівники поліції та запитали документи, він їх надав. В подальшому вони йому повернули документи та після цього запропонували пройти огляд на стан сп`яннія, на що він відмовився так як не керував автомобілем та тримав за щокою ватку зі спиртом, оскільки у нього болів зуб. Оскільки надані поліцейському документи той йому після перевірки повернув, а потім, повернувши йому документи та відпустивши його, знову став їх вимагати у нього, та став безпідставно пропонувати пройти огляд на стан сп`яніння, попри те, що він автомобілем не керував, на що декілька раз звернув увагу поліцейських, він розвернувся та пішов додому, його ніхто не затримував та при ньому ніхто протокол ніякий не складав. Лише наступного дня, коли він приїхав до відділення поліції в смт. Ставище, інший інспектор поліції йому вручив нечитабеьну копію протоколу, про що він поставив свій підпис в протоколі.

Інспектори відділення поліції № 5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Мерзлюк Ю. Б. та ОСОБА_2 в судове засідання не прибули, в судове засідання викликались двічі (а. с. 9, 22, 23).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до наступного.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 265-2 та 266 КУпАП за наявності підстав вважати, що особа, яка керує транспортним засобом, для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, зобов`язаний тимчасово затримати транспортний засіб та відсторонити водія від керуванням транспортним засобом.

Пункт 2.5. ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності з положеннями ч. ч. 3, 6 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відносно ОСОБА_1 складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР України за відмову ним, як водієм, що керував транспортним засобом, від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан сп`яніння.

Виписані в протоколі про адміністративне правопорушення обставинищодо факту керування ОСОБА_1 в час та місці, вказаних в протоколі, не знайшли підтвердження в суді на підставі досліджених доказів.

Частина 2 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» визначає, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до ст. 31 Закону віднесено застосування засобів відеозапису.

Зазначене вбачається із положень п. 2. розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділів поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС 18.12.2018 року № 1026, відповідно до якої застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, здійснюється, в тому числі, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Суд вважає, що зазначені норми направлені на забезпечення об`єктивного і неупередженого виявлення та фіксування правопорушень, у тому числі і з метою подальшого використання зафіксованої інформації у якості доказів у суді.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП, крім протоколу, до матеріалів справи додано відеозапис з бодікамери, яким підтверджується лише факт перебування ОСОБА_1 на місці водія в припаркованому на узбіччі автомобілі, факт перевірки документів у нього, повернення їх йому, а в подальшому факт його відмови від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоров`я з зазначенням ним, що він такий огляд не буде проходити, бо автомобілем він не керував, та документи давати повторно не буде, бо вже їх надавав поліцейським і вони їх йому повернули.

При цьому вказаним відеозаписом не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем та факт його зупинки працівниками поліції.

Зважаючи на викладене та на те, що в відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції, який є превентивним заходом виявлення або фіксування правопорушення, відсутній зафіксований факт керування транспортним засобом, відсутні свідки керування та зупинки ОСОБА_1 - суд з урахуванням пояснень останнього, критично відноситься до даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, як до доказу.

Крім того, працівниками поліції протокол відносно ОСОБА_1 всупереч вимогам ст. 256 КУпАП складався у відсутність останнього, відповідно, містить містить дані, що не відповідають дійсності, зокрема, щодо роз`яснення йому прав, вилучення у нього посвідчення водія, шодо відмови ним від підпису та отримання копії протоколу та щодо надання йому можливості написати в протоколі свої пояснення.

Доказом того, що протокол складався у відсутність ОСОБА_1 є вищевказаний відеозапис, з якого вбачається, що після того, як останній пішов від місця спілкування з поліцейськими до місця свого проживання, один із поліцейських в службовому автомобілі на запитання іншого поліцейського сказав, що будуть складати протокол без водія, так як велась відеозйомка. В подальшому посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 було вилучене поліцейськими з автомобіля в присутності жінки без перевірки її родинних відносин з водієм.

При цьому поліцейські, коли ОСОБА_1 після суперечки з ними пішов до місця свого проживання, не вжили у встановленому порядку заходів щодо його адміністративного затримання для складання протоколу про адміністративне правопорушення, на що мали право у відповідності з ч. 1 ст. 260 КУпАП, згідно якої у випадках, прямо передбачених законами України, з метою встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускається адміністративне затримання особи.

З відеозапису встановлено, що інспектори поліції після розмови з ОСОБА_1 на предмет зупинки на перехресті, після перевірки у нього документів, поспілкувавшись з останнім, повернули йому документи, дозволивши їхати, що ставить під сумнів виявлення працівниками поліції у у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Статтею ст. 130 КУпАП передбачено накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, мають тлумачитись на її користь, а згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що доказів, які б беззаперечно вказували на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в час та місці, вказаних в протоколі, матеріали справи не містять, відеозаписом зафіксовано припаркований на узбіччі автомобіль з незаведеним двигуном, відсутні пояснення будь яких інших осіб, які були свідками керування останнім в час та місці, вказаних в протоколі, та враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 всупереч вимогам ст. 256 КУпАП складався у відсутність останнього, відповідно, містить містить дані, що не відповідають дійсності, при цьому поліцейські не вжили у встановленому порядку заходів щодо його адміністративного затримання для складання протоколу у відповідності з ч. 1 ст. 260 КУпАП, - суд, оцінивши наявні в даній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю.

Керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ст. 247 ст. ст. 283-285, 287 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н. М. Марущак