Справа №: 700/576/22
Провадження № 3/700/323/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року Суддя Лисянського районного суду Черкаської області Бесараб Н.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бужанка та жителя АДРЕСА_1 , працюючого КП «Добробут» Бужанської сільської ради, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за ст.124 Кодексу України Про адміністративні правопорушення ,

В С Т А Н О В И В :

28.07.2022 року о 16 год. 00 хв. на трасі поза населеним пунктом с. Бужанка-с. Тихонівка ОСОБА_1 , керуючи т.з. Daihatsu Terios д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив аварійну ситуацію, а саме не ввімкнувши правий поворот та різко загальмував, що призвело до зіткнення автомобіля ЗАЗ 1102 д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався позаду, чим порушив вимоги п.9.2 ПДР. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свої вини не визнав та пояснив, що 28.07.2022 року близько 16 години, керуючи автомобілем Daihatsu Terios д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині зі сторони с. Тихонівка в напряму с. Бужанка. Була світла пора доби, тому видимість нічим не обмежувалася, дорога рівна і пряма. Проїхавши поворот до с. Жаб`янка, помітив автомобіль свого знайомого та вирішив зупинитися на обочині, щоб поговорити з ним. Застосувавши звичайне гальмування, зупинився біля правого краю проїзної частини дороги. Після повної зупинки авто пройшло приблизно 3-4 секунди, як відчув удар в задню ліву частину свого автомобіля. Як виявилося, наїзд на автомобіль здійснив легковий автомобіль Таврія під керування ОСОБА_2 , який рухався позаду його транспортного засобу, в напрямку с. Бужанка. Під час оформлення матеріалів ДТП, вказав працівникам поліції, що дійсно перед зупинкою, не ввімкнув сигналу покажчика правого повороту, за що відносно нього було складено адміністративний протокол, де поставив свій підпис. Однак у подальшому, ознайомившись зі змістом протоколу та доданими матеріалами, які надійшли в суд з`ясувалося, що співробітники поліції не вірно кваліфікували правопорушення, а саме його дії були розцінені як створення аварійної ситуації, яка полягала в тому, що він не ввімкнув сигналу покажчика повороту під час зупинки автомобіля та різко загальмував. При цьому працівниками поліції було зазначено, що він порушив п. 9.2 ПДР, тоді як даний пункт має два підпункти та кваліфікували його дії за ст. 124 КУпАП, а саме «порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх спору чи іншого майна». Тому вважає, що представниками поліції невірно оцінено ситуацію на місці ДТП та прийнято не вірне рішення, оскільки для кваліфікації дій водія за ст. 124 КУпАП необхідна обов`язкова умова щодо наявності причинного зв`язку між порушеннями водієм ПДР та наслідками у вигляді пошкоджень транспортних засобів. Його дії, а саме не увімкнення сигналу покажчика повороту не є причиною ДТП. Крім того, згідно зі схемою дорожньо-транспортної пригоди зафіксовано сліди екстреного гальмування саме автомобіля Таврія, а не його т.з. Вказане свідчить, що саме водій авто Таврія проявив неуважність до дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості, не дотримався дистанції та скоїв зіткнення із його автомобілем, який вже стояв на узбіччі дороги. Таким чином, вважає, що саме дії водія ОСОБА_2 стали причиною ДТП та саме його порушення ПДР знаходяться у причинному зв`язку з наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів. Тому звернувся до суду із клопотанням про закриття провадження у справі № 700/576/22 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку.

Ознайомившись, дослідивши та вивчивши матеріали справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 248582 від 28.07.2022 року, письмові пояснення ОСОБА_2 , схему місця ДТП від 28.07.2022 року та фотокопії з місця ДТП, вислухавши у судовому засіданні ОСОБА_1 , оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вказана норма Кодексу встановлює адміністративну відповідальність та утворює склад ст.124 КУпАП не тільки за порушення водієм Правил дорожнього руху, а наявність його винних дій, які спричинили виникнення дорожньо-транспортної пригоди із пошкодженням майна, тобто, в даному випадку необхідний обов`язковий елемент складу адміністративного правопорушення об`єктивної сторони - причинний зв`язок між винними діянням та наслідками.

Отже, зі змісту наведеної норми слідує, що відповідальність за ст. 124 КУпАП настає для учасників дорожнього руху за порушення ними правил дорожнього руху.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 248582 від 28.07.2022 року, ОСОБА_1 28.07.2022 року о 16 год. 00 хв. на трасі поза населеним пунктом с. Бужанка-с. Тихонівка, керуючи т.з. Daihatsu Terios д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив аварійну ситуацію, а саме не ввімкнувши правий поворот та різко загальмував, що призвело до зіткнення автомобіля ЗАЗ 1102 д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався позаду, чим порушив вимоги п.9.2 ПДР. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Проте, виходячи із даних протоколу про адміністративне правопорушення, останній містить у собі не конкретизовоне посилання на вказану правову норму.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Інакше кажучи, даній особі інкриміновано порушення норми, яка не установлює для нього правил поведінки (заборон) і однозначно не має змоги бути застосована, оскільки посилання на самий лише пункт ПДР, без зазначення того чи іншого підпункту свідчить про неконкретність порушення.

Так,відповідно до п. 9.2 ПДР, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Тобто, пункт 9.2 ПДР передбачає в собі 2 підпункти.

Іншими словами, не вказавши порушення конкретного підпункту ПДР, тобто, фактично правової норми, яка установлює правило поведінки, уповноважена особа поклалась на розсуд суду при її виборі.

Однак, суд вкотре наголошує, що уточнювати і відредактовувати протокол з цього питання самостійно він змоги не має, адже ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, за логікою ЄСПЛ, при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також інші учасники процесу повинні чітко знати і розуміти суть обвинувачення, яке становить собою предмет судового розгляду. А неконкретність обвинувачення, з огляду на викладене вище, порушує права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так як будувати тактику захисту і, відповідно, належно захищатися від неконкретного обвинувачення по суті неможливо, що порушує конвенційні права особи.

Отже, з урахуванням вимог ст.256 КУпАП, суд констатує, що у протоколі про адміністративне правопорушення не виписана суть самого правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зважаючи на те, що сам протокол є процесуальним документом, складеним уповноваженою на те особою, з метою фіксації адміністративного правопорушення, тобто як підстава притягнення особи до адміністративної відповідальності, та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджували б факт порушення водієм ПДР, а саме вимог п. 9.2 вказаних Правил.

З диспозиції ст.124 КУпАП випливає, що внаслідок порушення ПДР мають бути пошкоджені транспортні засоби інших учасників ДТП, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, не ввімкнув сигнал покажчика правого поговору, при цьому жодних із перелічених у ст.124 КУпАП порушень не допустив, що не відповідає вимогам вказаної статті КУпАП та немає причинного зв`язку між порушеннями водієм ПДР та наслідками у вигляді пошкоджень транспортних засобів.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази того, що внаслідок своїх дій ОСОБА_1 допустив настання наслідків передбачених ст.124 КУпАП. Достатніх доказів того, що останній скоїв інкриміноване йому правопорушення суду не надано.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст.ст.251 КУпАП).

У силу ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вимогами ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади, зокрема, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33-35, 124, 283, 284, 285, 289 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова протягом десяти днів з дня винесення може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду.

Суддя - Н. В. Бесараб