Справа №707/2155/22
Провадження №3/707/1581/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

0 4 жовтня 2022 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Костроміної Л.В.,

особи, яка притягається

до відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є пенсіонеркою та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 334962, 19.08.2022 о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного та економічного характеру.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнала свою вину у вчиненні правопорушення.

Суд, зазначає, що адміністративна відповідальність за статтею 173-2 КУпАП передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

На підставі аналізу вищевказаних норм закону суд приходить до висновку про те, що домашнє насильство у формі психологічного насильства відсутнє в разі побутових образ між подружжям, під час яких не відбулося фактів приниження, переслідування, залякування, інших діянь, спрямованих на обмеження волевиявлення чи контроль у репродуктивній сфері одного із подружжя або інших членів сім`ї, а також не виникло у постраждалої особи побоювань за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, емоційної невпевненості, нездатності захистити себе або відчуття шкоди психічному здоров`ю. Також зміст дій зазначених потерпілим ОСОБА_2 , а саме нерівне використання коштів сімейного бюджету, не відповідає формі економічного насильства відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В свою чергу, лише письмові пояснення ОСОБА_2 надані працівникам поліції, його звернення до поліції, не можуть слугувати підставою для визнання винною ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в той час як інших доказів на підтвердження винуватості останньої суду не надано. Як вбачається, з письмових пояснень ОСОБА_1 , остання пояснила, що на даний час вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, все що було написано її чоловіком не відповідає дійсності.

Таким чином, суд вважає, що відсутні достатні докази вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.До суду не було надано жодних доказів того, що внаслідок поведінки ОСОБА_1 була завдана або могла бути завдана психологічна та економічна шкода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а отже провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 173-2, 221, 276, 277, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Черкаський районний суд Черкаської області.

Суддя Д. Б. Баронін