Справа № 159/2696/22
Провадження № 3/159/1654/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Денисюк Т.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 072452 від 09.07.2022 ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 09 липня 2022 року о 07 год 15 хв, в м. Ковелі по вул. Кияна, керував транспортним засобом марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9.а Розділу 2 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Допитаний в ході судового розгляду ОСОБА_1 , провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП не визнав і пояснив, що ввечері, на передодні 09 липня 2022 року, випив пива, а зранку був переконаний, що ознак алкогольного сп`яніння не має, тому керував транспортним засобом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 280 КУпАП, при розгляді справи про вчинення адміністративного правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд з`ясовує усі обставини справи на підставі наданих пояснень особи, поданих доказів та наявних матеріалів справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

У відповідності до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Крім того, згідно вимог статей 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення їх в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП є бланкетною, а тому при провадженні у справі необхідно з`ясувати, серед іншого, яку норму спеціального закону порушила особа, в чому полягає суть цих порушень із відповідним закріпленням вказаних норм в матеріалах справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 072452 від 09 липня 2022 року, ОСОБА_1 , ставиться у вину порушення вимог пункту 2.9.а Розділу 2 ПДР України, за змістом яких водієві забороняється, зокрема, керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави та процедура проведення огляду на стан сп`яніння чітко регламентована статтею 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015№ 1452/735, якою передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно пункту 7 Розділу II Наказу передбачено, що встановлення стану алкогольного сп`яніння проводиться з використанням поліцейським спеціальних технічних засобів, показання яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

На доведення факту перебування ОСОБА_1 , в стані алкогольного сп`яніння до матеріалів справи було надано результат тестування ОСОБА_1 , за допомогою приладу «Алкофор 505» та акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із показником вмісту парів алкоголю з видихаючого ОСОБА_1 повітря на рівні 0,218 проміле.

Водночас у Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікована Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.1974, і є частиною національного законодавства розподіляються поняття показників алкоголю в крові та у видихаючих парах.

З принципу дії алкотестера «Алкофор 505» слідує, що він фіксує вміст алкоголю не в крові, а у видихаючих парах етанолу в повітрі.

Згідно інструкції з експлуатації приладу «Алкофор 505», що наявна у відкритих джерелах інформації, границі допустимої похибки вимірювання вказаним приладом складають від 0 до 0,25 - +/- 0,025.

Тобто, вказаний результат тестування ОСОБА_1 , на алкоголь № 00332 не може беззаперечно свідчити про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий є в межах похибки, яка є допустимою, згідно технічних характеристик самого приладу.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 01 листопада 1996 року за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

При цьому, суд керується тим принципом, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За відсутності належних та допустимих доказів провини особи, суд доходить висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 247, 251-252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяТ. В. Денисюк