Справа №: 700/633/22
Провадження № 3/700/359/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 жовтня 2022 року суддя Лисянського районного суду Черкаської області: Пічкур С.Д., за участю секретаря судового засідання: Сіденко Н.П., захисника: Цвєтінського С.А., особи, яка притягується до відповідальності: ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 2 Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався, який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130, Кодексу України Про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 495475 від 17.09.2022 року, водій ОСОБА_1 17.09.2022 року о 09-50 год. в смт. Лисянка, по вул. Поштовій керував автомобілем Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні захисник Цвєтінський С.А. просив закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки поліцейські надали неналежні та недопустимі докази вини ОСОБА_1 щодо взагалі керування ним автомобілем саме у нетверезому стані, при огляді відеозапису один файл дописаний іншою датою, поліцейський не представлявся та незаконно затримав особу, незрозуміло за допомогою якого пристрою здійснено відеофіксацію, що згідно практики ВС є недопустимим доказом.

ОСОБА_1 заперечив факт керування автомобілем та вживання алкоголю і винним себе не визнав.

Заслухавши особу яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, свідків, розглянувши матеріали справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення повністю доведена належними та допустимими доказами, що надані суду.

Зокрема показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які у судовому засіданні підтвердили факт надання ними пояснень до протоколу та вказали, що бачили як ОСОБА_1 керував автомобілем Lanos, а потім закрився у ньому та не виходив тривалий час, після чого був затриманий працівниками поліції та відмовився проходити огляд на стан сп`яніння. Свідок ОСОБА_2 також бачив як ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, потім керував автомобілем та вів себе зухвало і неадекватно.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 також пояснив, що факт керування автомобілем ОСОБА_1 було знято на відео телефоном працівника поліції, яке було записано на диск пізніше, тому різниця в даті створення відеофайла.

При огляді відеозапису доданого до матеріалів справи, об`єктивно підтверджується як факт керування ОСОБА_1 автомобілем так і його відмова потім пройти огляд на стан сп`яніння, що ним теж не заперечується при його огляді.

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а також наявні в ній докази у їх сукупності, суддя вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вважає доведеною вину правопорушника у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Подані докази до справи є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а доводи сторони захисту зводяться до неналежності та недопустимості доказів за нормами КПК України, що є помилковим.

Інші заперечення сторони захисту теж не спростовують доказів, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та не є підставою для звільнення особи від відповідальності.

Також, на підставі ст. 40-1 КУпАП з правопорушника необхідно стягнути судовий збір у розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 36, 124, 130 ч. 1, 40-1, 251, 280, 283-284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засоби на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496 грн. 20 коп., що відповідає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Лисянський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С. Д. Пічкур