Провадження № 3/127/6902/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2022 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №428286 ОСОБА_1 17.08.2022 року близько 13 год. вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , а саме створив нестерпні умови для проживання.

Належним чином повідомлений про розгляд справи ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надав.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Заслухавши пояснення представника потерпілої Стоянчук Л.В., яка просила долучити до матеріалів справи докази та пояснила суду, що ОСОБА_1 певний час був співмешканцем ОСОБА_2 , проте стосунки не склалися і були припинені нею. При цьому ОСОБА_1 не сприйняв такого рішення та почав переслідувати ОСОБА_2 , почав часто телефонувати та писати повідомлення на телефон образливого та погрозливого характеру з використанням нецензурної лайки, навідувався за місцем роботи та місцем проживання потерпілої. Вказані дії ОСОБА_2 кваліфікує як створення нестерпних умов проживання, оскільки вони носять образливий та тривалий характер, що є психологічним насиллям. Крім цього 23.08.2022 року біля 13.00 години, ОСОБА_1 з`явився за місцем роботи потерпілої до магазину Грош, що по вул. Пирогова, 78 де в приміщенні магазину, балончиком з фарбою заляпав ОСОБА_2 фарбою та ображав лайкою, що було зафіксовано на камеру відеоспостереження.

Зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення серії серії ВАБ №428286 вбачається, що ОСОБА_1 17.08.2022 року близько 13.00 в вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , а саме створив нестерпні умови для проживання.

При розгляді справи судом встановлено, що дата вчинення адміністративного правопорушення, зазначена в протоколі 17.08.2022 р., є опискою, а правильною є 23.08.2022р.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 23.08.2022 р., заявою та поясненнями ОСОБА_2 від 23.08.2022 р., а також долученими до матеріалів справи представником потерпілої Стоянчук Л.В. довідкою, виданою Вінницьким РУП ГУНП у Вінницькій області про взяття ОСОБА_1 на облік як домашнього кривдника; роздруківкою телефонної переписки, в якій містяться погрози на ім`я потерпілої з боку ОСОБА_1 , диском з відеозаписом з камер відеоспостереження з магазину «Грош» по вул. Пирогова, 78 у м. Вінниці (працюючими в автоматичному режимі) за 23.08.2022 р., та іншими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

За правилами, визначеними частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

З огляду на вищевикладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає, що ОСОБА_1 належить визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк сорок годин.

Відповідно до ч.1 ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, а саме 496,20 грн.

Керуючись ч.1 ст. 401, ч.1 ст. 173-2, ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 40 годин.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 496,20 грн.

На постанову може бути подана апеляція протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя