Справа№718/2019/22
Провадження№3/718/995/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2022 року м.Кіцмань

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Мінів О.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Вижницького районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в Верхньостановецькому ЗЗСО, за ч.3 ст. 126 КУпАП,-

УСТАНОВИВ:

09.09.2022 року о 19:40 в с. Брусниця, вул. Центральна Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою Відділу поліції від 02.102020 № ВП №55487888 Кіцманським районним відділом ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день, час та місце слухання справи завдяки оголошенню через ВЕБ сайт Кіцманського районного суду.

Стаття 6 Європейської конвенції про захист прав людини (далі -Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд. Вона закріплює принцип верховенства закону, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємними частинами «права на суд» слід розглядати, зокрема, наступні вимоги: вимога «змагальності» процесу відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на «публічне слухання», що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом (Екбатані проти Швеції (Ekbatani v. Sweden, 26 травня 1988 р., номер заяви 10563/83, пп. 24- 33); право на ефективну участь (T. та V. проти Сполученого Королівства,16 грудня 1999 р., номер заяв 24724/94; 24888/94, пп. 83-89).

Стаття 6 Конвенції головним чином служить для визначення того, чи були надані особі достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази, які він вважав недостовірними. (Каралевічус проти Литви (Karaleviиius v. Lithuania), 6 червня 2002 р., номер заяви 53254/99).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 були надані можливості спростувати обставини, викладені у протоколі щодо нього, однак останній жодними належними а допустимими доказами не підтвердив факт того, що погасив заборгованість із аліментів, заяв чи клопотань до суду не подав, приходжу до висновку, що йому були надані достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази, а тому справу слід розглянути на підставі наявних у ній матеріалів та доказів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП, якою встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, щодо якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 311180 від 14.09.2022 року та постановою державного виконавця Кіцманського районного відділу ДВС Головного ТУЮ у Чернівецькій області Охрип І.В. від 02.10.2020 року ВП № 55487888, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення на правопорушника судом враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень в майбутньому, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення, в межах ч. 3 ст. 126 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись, ст. ст. 22, 33, 34, ч.3 ст. 126, 284, 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень судового збору в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Суддя: О.І.Мінів