№ 3/755/269/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" жовтня 2022 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В. розглянувши справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 328095, ОСОБА_1 , 21 листопада 2021 року о 15 годині 01 хвилина, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_1 , у м. Києві по бул. Перова, 48, при перестроюванні, не дав дорогу автомобілю, який рухався у попутному напрямку по тій самій дорозі, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого, скоїв зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, заподіяння матеріальних збитків і порушення п. 10.3 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні 23.12.2022 року ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 21.11.2021 року, десь о третій годині, він рухався на автомобілі «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_1 по бул. Перова у середній смузі руху, відповідно до ПДР України, а автомобіль «Renault Kangoo», д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , рухався у крайній лівій смузі руху. Перед перехрестям, автомобіль «Renault Kangoo» різко виїхав перед його автомобілем, перестроївся у його смугу та поїхав далі та відстань між ними була невеликою, тому, він, у свою чергу, у той час, коли автомобіль «Renault Kangoo» різко перестроювався у його смугу, тобто створив для нього аварійну ситуацію, від чого, відбулося зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_2 . Зазначив, що момент ДТП бачили водії інших автомобілів, які рухалися за ними, та у подальшому, один з цих водіїв, а саме ОСОБА_3 , перед наступним перехрестям зупинив автомобіль «Renault Kangoo», водій якого - ОСОБА_2 зазначив, що припускав, що могла бути ДТП та повернувся на місце ДТП. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки, саме дії водія ОСОБА_2 щодо створення йому аварійної ситуації/, стали причиною даної ДТП. Зокрема, пояснив, що при приїзді поліції на водія ОСОБА_2 відразу було складено протокол за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

У судовому засіданні 23.12.2021 року водій автомобіля «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_4 пояснив, що в той день він рухався у крайній правій смузі руху по бул. Перова, їхав повільно, аж раптом, відчув удар в його автомобіль зліва. Він побачив, що автомобіль «Renault Kangoo», д/н НОМЕР_3 , різко виїхав у смугу руху, в якій рухався автомобіль «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_1 , від чого, автомобіль «Mitsubishi Lancer» вимушений був різко змінити напрямок руху, зокрема, відстань між вказаними автомобілями була незначною. Зазначив, що на його думку, водій автомобіля «Mitsubishi Lancer» не міг уникнути зіткнення, а саме водій автомобіля «Renault Kangoo», д/н НОМЕР_3 , створив аварійну ситуацію, що і стало причиною ДТП.

У судовому засіданні 23.12.2021 року свідок ОСОБА_5 пояснив, що 21.11.2021 року він рухався у крайній лівій смузі руху по бул. Перова та бачив момент ДТП, оскільки рухався позаду. Він бачив, як перед автомобілем «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_1 , різко виїхав автомобіль «Renault Kangoo», д/н НОМЕР_3 , спровокувавши тим самим ДТП, та поїхав далі, не зупиняючись, а у свою чергу, водій автомобіля «Mitsubishi Lancer», щоб уникнути зіткнення з автомобілем «Renault Kangoo», з`їхав у крайню праву смугу руху, внаслідок чого, відбулося зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_2 . На його думку, водій автомобіля «Mitsubishi Lancer» не міг уникнути зіткнення у будь-якому випадку, оскільки водій автомобіля «Renault Kangoo» різко виїхав перед ним.

У судовому засіданні 23.12.2021 року свідок ОСОБА_3 пояснив, що він рухався за автомобілем «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_1 , по бул. Перова, аж раптом, перед вказаним автомобілем різко виїхав у його смугу руху автомобіль «Renault Kangoo», д/н НОМЕР_3 та поїхав далі, що змусило водія автомобіля «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_1 різко з`їхати у праву смугу, внаслідок чого, відбулося зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_2 . Він, у свою чергу, поїхав за автомобілем «Renault Kangoo» та зупинив його перед наступним перехрестям, повідомивши його водію ОСОБА_2 , що відбулася ДТП та останній спровокував ДТП. Вважає, що водій автомобіля «Mitsubishi Lancer» не міг уникнути зіткнення, оскільки саме дії водія автомобіля «Renault Kangoo» призвели до ДТП.

У судовому засіданні 23.12.2021 року водій автомобіля «Renault Kangoo» ОСОБА_2 пояснив, що коли він 21.11.2021 року перелаштовувався у праву смугу руху, то інших автомобілів не бачив, удару не відчув, а тому, поїхав далі, а вже перед наступним перехрестя його зупинив водій ОСОБА_3 , який повідомив, що відбулася ДТП і він повернувся назад до місця ДТП, де у подальшому, працівниками поліції відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП. Зокрема, зазначив, що допускає, що міг створити аварійну ситуацію, оскільки погодився з діями працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

У судовому засіданні 02.02.2022 року ОСОБА_1 надав для долучення до матеріалів справи фото з місця ДТП.

У судовому засіданні 02.02.2022 року захисник ОСОБА_1 - Нєсвєтова Ю.О. зазначила щодо можливості призначення експертизи, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Водій автомобіля «Renault Kangoo» ОСОБА_2 зазначив, що дійсно за можливості можна призначити експертизу.

Так, постановою від 02.02.2022 року матеріали справи були направлені до Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС для проведення автотехнічної експертизи.

У подальшому, справа повернулася з Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС з висновком експерта № СЕ-19/111-22/7521-ІТ від 31.05.2022 року, та її було призначено до розгляду. Відповідно до зазначеного висновку: 1-8 На момент проведення дослідження, за наявними в матеріалах справи даними, відповісти в категоричній формі на поставлені питання не представляється можливим, по причинам, зміст яких викладений в дослідницькій частині даного висновку.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Нєсвєтова Ю.О. заявила клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке мотивувала тим, що 21.11.2021 року, о 15 годині 01 хвилина, в м. Києві по бул. Перова, 48, водій транспортного засобу «Renault Kangoo», д/н НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , який при перестроюванні не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змусив водія автомобіля «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 змінити напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну обстановку. Внаслідок вимушеної зміни руху відбулося зіткнення двох транспортних засобів «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_1 та «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобівта заподіяння матеріальних збитків. За даним фактом було складено протоколи про адміністративне правопорушення на водіїв: ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 122 КУпАП (протокол серії АДД № 205066) та ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП (протокол серії АДД № 328095). Таким чином, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , вчинив ДТП, але вчинив його вимушено внаслідок порушення ПДР іншим водієм транспортного засобу. Дані обставини підтверджуються поясненнями учасників ДТП, свідків та самим водієм «Renault Kangoo», який визнав вину у створенні ним аварійної обстановки (постанова Дніпровського районного суду м. Києвавід 02.02.2022 року в справі № 755/21436/21, що 14.02.2022 року набрала законної сили),яка призвела до зіткнення двох транспортних засобів «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_2 та «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_1 . Своєю постановою від 16.10.2019 року в справі № 163/1753/17 Верховний суд зазначив, що «причинний зв`язок в автотранспортних злочинах відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушенням ПДР й відповідними наслідками. При цьому, виключається відповідальність особи, яка порушила ПДР вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка була учасником дорожнього руху». Відповідно до постанови Верховного суду від 19.05.2020 року № 490/10025/17, основним чинником, який визначає відповідальність водія у разі створення небезпеки під час дорожнього руху залишається його можливість вчасно виявити цю небезпеку і здійснити відповідні заходи для її уникнення чи зменшення. Зокрема, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що були допитані у судовому засіданні, підтвердили, що дії водія «Renault Kangoo» по здійсненню маневру перестроювання відбувалися без завчасного (як того вимагає п. 9.4. ПДР - за 50-100 м) ввімкнення світлового покажчика повороту, а також були раптовими, різкими, швидкими та несподіваними, що створило небезпеку для водія «Mitsubishi Lancer» ОСОБА_1 , який об`єктивно не спроможний був вчасно виявити цю небезпеку і здійснити відповідні заходи для уникнення ДТП. Також, свідки зазначили, що, враховуючи ті дорожні умови та обстановку, які склалися на той момент, ОСОБА_1 в будь-якому разі не зміг би уникнути ДТП, а ні з автомобілем «Renault Kangoo», д/н НОМЕР_3 , а ні - «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_2 . Саме по собі не уникнення зіткнення не може бути поставлено у провину ОСОБА_1 , оскільки його дії були вимушеними і не перебували у прямому причинному зв`язку із суспільно-небезпечними наслідками, що настали, адже, відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил та відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно зі ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Таким чином, що водій «Mitsubishi Lancer» ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності для усунення небезпеки у вигляді зіткнення з автомобілем «Renault Kangoo», д/н НОМЕР_3 , що загрожувала його транспортному засобу та здоров`ю, вимушено змінив напрямок руху свого автомобіля, що призвело до зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_2 . Шкода, завдана ДТП, є менш значною, ніж відвернена.

Зокрема, ОСОБА_6 надала для долучення копію постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 02.02.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Несвєтової Ю.О., дослідивши наявні матеріали в їх сукупності, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як роз`яснено в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 328095 від 21.11.2021 року, ОСОБА_1 порушив п. 10.3 ПДР України.

Згідно з п. 10.3 ПДР України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , наданих у судовому засіданні, водій «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не міг уникнути зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_2 , оскільки перед ним різко виїхав автомобіль «Renault Kangoo», д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , тим самим, створивши аварійну ситуацію та вимусивши водія ОСОБА_1 різко змінити напрямок руху.

Зокрема, відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 02.02.2022 року, водія автомобіля «Renault Kangoo», д/н НОМЕР_3 ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності ч. 5 ст. 122 КУпАП (протокол серії ААД № 205066), у зв`язку з тим, що останній, 21 листопада 2021 року, о 15 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «Renault Kangoo», д/н НОМЕР_3 , у м. Києві, по бул. Перова, 48, при перестроюванні, не надав перевагу в русі автомобілю «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_1 , який рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, а також, змусив водія різко гальмувати та змінювати напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну обстановку. У судовому засіданні ОСОБА_2 вину визнав повністю.

З огляду на викладене вище, суд зазначає, що оскільки діючим Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з невстановленістю достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді, то в даному випадку, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Нєсвєтової Ю.О., свідків, надані у судовому засіданні, які не спростовуються наданими матеріалами, а, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, вивчивши наявні докази в їх сукупності, необхідно провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Так, п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Крім того, відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 124, 245, 247, 251-252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: