Справа № 444/2196/22
Провадження № 3/444/1152/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Жовква Львівської області, Україна

12 жовтня 2022 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Ясиновський Р. Б., розглянув справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ААД № 147567 від 03.09.2022 у відношенні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце народження: місто Львів, місце проживання фактичне: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 27 липня 1995 року, РНОКПП НОМЕР_2 , посвідчення водія НОМЕР_3 від 18.12.2014, зі слів не працює, одружений, має двох дочок, одна із яких неповнолітня) за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Сторони справи про адміністративне правопорушення, які приймали участь у судовому розгляді: особа яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Водій ОСОБА_1 , 03.09.2022 о 23 год. 15 хв., по вулиці Шевченка, 20 в місті Дубляни Львівської області, керуючи транспортним засобом - автомобілем Інфініті FX35, р.н.з. НОМЕР_4 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей), в порушення пункту 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місця зупинки транспортного засобу та проїхати в медичний заклад для проходження огляду, чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії водія ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, та пояснив, що він у вказаний час дійсно керував вказаним автомобілем та був зупинений так як в його автомобілі не горіло світло фар, однак в подальшому вияснилось, що таке було включено, але з невідомих причин не горіло. Автомобілем керував в комендантську годину, оскільки має відповідну перепустку, а так як його дочка затрималася і не встигла повернутися завчасно додому то виїхав за нею де неподалік дому і був зупинений поліцією. Пояснив, що вину у вчиненому не визнає, оскільки відмовився пройти освідчення на місці зупинки т/з, однак не відмовлявся пройти таке освідчення в лікувальному закладі. Пояснив, що йому дійсно після відмови пройти освідчення на місці зупинки запропонували проїхати в медзаклад, однак оскільки працівники поліції вказали, що він проходитиме освідчення на ОСОБА_2 то він відмовився таке проходити саме там, вважає, що працівники поліції мали забезпечити проходження медичного огляду в іншому лікувальному закладі на його вибір. Також пояснив, що працівники поліції поводили себе зухвало, не бажали переставити його автомобіль, який на його думку перешкоджав руху т/з, що також спровокувало його на будь-яку розмову з працівниками поліції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Незважаючи на невизнання вини правопорушником ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена зібраними доказами, які знаходяться в матеріалах справи, зокрема:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 147567 від 03.09.2022, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 03.09.2022 о 23 год. 15 хв., по вулиці Шевченка, 20 в місті Дубляни Львівської області, керуючи транспортним засобом - автомобілем Інфініті FX35, р.н.з. НОМЕР_4 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей), в порушення пункту 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місця зупинки транспортного засобу та проїхати в медичний заклад для проходження огляду.

відеозаписом події на диску, який в судовому засіданні було повністю та ретельно досліджено і з якого вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово, в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , після його відмови на вимогу працівника поліції пройти освідчення на факт перебування в стані алкогольного сп"яніння на місці зупинки, на вимогу працівника поліції відмовився пройти освідчення в медичному закладі;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 від огляду відмовився в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;

письмовими поясненнями в матеріалах справи свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлялося клопотання про виклик в судове засідання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з метою перевірки їх письмових пояснень які знаходяться в матеріалах справи та у зв"язку із цим ОСОБА_1 просив розгляд справи відкласти для виклику свідків.

Разом з тим в клопотанні про виклик свідків було відмовлено з тих підстав, що по перше всі дії свідків зафіксовано на відеодиску який було ретельно досліджено в судовому засіданні, а по друге у відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, і лише в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Таким чином, оскільки всі дії працівників поліції є зафіксованими на технічному записі, то присутність свідків була необов"язковою.

З тих підстав, що в клопотанні про виклик свідків було відмовлено, було і відмовлено у клопотанні про відкладення розгляду справи.

Щодо клопотання, про відкладення розгляду справи у зв"язку із ознайомленням з матеріалами справи адвоката у справі, то в такому судом також було відмовлено, оскільки по перше аналогічне клопотання заявлялося ОСОБА_1 в судовому засіданні 28.09.2022 р. яке було задоволено та надано достатній час до 12.10.2022 р., а по друге ОСОБА_1 так і не було представлено суду договору про надання послуг адвоката у справі, а тому судом таке клопотання розцінено як затягування розгляду справи.

Зважаючи на наведене, твердження ОСОБА_1 в судовому засіданні про те, що на його думку працівники поліції повинні були забезпечити йому проходженя освідчення в іншому медичному закладі на його розсуд, на думку суду є безпідставники та такі його пояснення суд розцінює як надані ним з метою уникнення відповідальності.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена повністю.

Під час судового розгляду справи обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.

Відповідно до санкції частини 1 статті 130 КУпАП, за вказане правопорушення передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 23 КУпАП передбачається, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Частиною 2 статті 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини справи, суддя вважає, що необхідною і достатньою мірою стягнення для останнього буде накладення штрафу в межах санкції статті ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 496 /чотириста дев`яносто шість/ гривень 20 копійок.

При винесені постанови суддя керується ст. ст. 9-11, 23, 33, 130, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді шрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 /чотириста дев`яносто шість/ грн. 20 коп. (Отримувач коштів : ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106 Код отримувача /код за ЄДРПОУ/ : 37993783 Банк отримувача : Казначейство України /ЕАП/ Рахунок отримувача : UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови,

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Ясиновський Р. Б.