28.09.2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія
Справа № 401/3182/21 Провадження № 3/401/14/22

28 вересня 2022 року м.Світловодськ

Суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Мельничик Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Світловодську справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №058827 від 21 вересня 2021 року, 21 вересня 2021 року о 21 год. 25 хв. в с.Власівка по вул.Молодіжна 28, водій ОСОБА_1 керував т/з Mercedes-Benz Vito д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та координації рухів). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України.
Гр. ОСОБА_1 , будучи присутнім на попередніх судових засіданнях, заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні 07 лютого 2022 року, під час заслуховування пояснень свідка лікаря-нарколога (фельдшера) ОСОБА_2 , виникла необхідність витребування від Світловодської ЦРЛ додаткових документів, у звязку із чим в судовому засіданні було оголошено перерву.

04 квітня 2022 року представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, подав до суду довідку про те, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69 "Про загальну мобілізацію", гр. ОСОБА_1 призваний 30 березня 2022 року до Збройних Сил України.
Гр. ОСОБА_1 в наступні судові засідання не зявлявся, його представник подавав до суду заяви про відкладення розгляду справи, повідомляючи, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в Збройних Сил України та безпосередньо не може брати участь в судовому засіданні, оскільки свою вину заперечував.

24 червня 2022 року судом було здійснено запит для перевірки факту призову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на військову службу під час мобілізації. У відповідь на запит суду, ІНФОРМАЦІЯ_2 надав довідку, що дійсно гр. ОСОБА_1 30 березня 2022 року призваний по загальній мобілізації на військову службу.

28 вересня 2022 року ОСОБА_1 надіслав до суду заяву, у якій просив закрити провадження у справі у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення за ст. 245 КУпАП, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення, визначені статтею 247 КУпАП.

Відповідно до п. 7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Судом встановлено, що датою вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 є 21.09.2021 року, а тому, на момент розгляду справи в суді (28 вересня 2022 року) закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 6 ст. 38 КУпАП.

Згідно ст.19 Конституції України суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Зі змісту абзацу 1 статті 247 КУпАП слідує, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП, у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Верховний Суд у своїй постанові від 11 липня 2018 року (справа N 308/8763/15-а провадження № К/9901/12342/18) зауважив, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Також, згідно з вимогами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу "якості закону". В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи або визнання відсутності в діях особи складу та події адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і можливість прийняття таких взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, у визначені ст. 38 КУпАП строки, а тому, вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, провадження у яких закривається.

Враховуючи викладене, оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, минуло більше одного року з дня його вчинення, провадження по справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід закрити відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КпАП України, у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення.
На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст.23, 27, 33-35, 38, ст.ст. 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Ю.С. Мельничик

Згідно з оригіналом