ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2022 Справа №607/14141/22

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

за участю: ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 02.10.2022р. серії ААД №097987, водій ОСОБА_1 02 жовтня 2022 року о 22 год. 58 хв. в м. Тернополі, вул. Стуса, керував автомобілем марки «Опель Вектра» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Алкотест 6810» та огляду в медичному закладі водій відмовився.

Інспектор поліції у протоколі вказав, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та притягується до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просить закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис події є неналежними і недопустимими доказами, оскільки не відтворюють дійсні обставини події. Так, в обґрунтування своїх заперечень зазначає, що у нього не було ніяких ознак алкогольного сп`яніння, його товариші, яких він підвозив дійсно знаходилися в стані алкогольного сп`яніння, а тому поліцейський при спілкуванні з ними прийшов до висновку, що він також в стані сп`яніння. Проте, поліцейським не оголошено і не роз`яснено водієві, які саме ознаки алкогольного сп`яніння ним виявлені, а відразу після встановлення особи наказано продути алкотест для визначення стану алкогольного сп`яніння, проти чого він правомірно відмовився, оскільки в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Тому, зважаючи на порушення поліцейським вимог КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» при проведенні огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння, зібрані ним докази є недопустимі, що виключає склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння згідно пункту 3 Інструкції є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, вимоги Інструкції передбачають, що огляду на стан сп`яніння підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння з ознаками такого стану, які мають бути наявними та очевидними, зафіксованими належним чином, мають бути оцінені поліцейським для здійснення ним висновку про можливе перебування водія в стані сп`яніння, про які поліцейський повинен повідомити водія та їх зафіксувати, наслідком чого є наявність правової підстави для проведення або ж направлення такого водія транспортного засобу на огляд на стан сп`яніння.

При дослідженні матеріалів адміністративної справи, а саме відеозапису події судом встановлено, що при зупинці працівниками поліції водія ОСОБА_1 за порушення ним вимог ПДР та після встановлення особи, поліцейський запитує у водія, чи він вживав алкогольні напої, на що водій заперечив і поліцейський вказує, що тоді йому необхідно пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу. Попри цього, поліцейським взагалі не встановлювалися та відповідно і не зазначено водієві, які ним виявленні ознаки алкогольного сп`яніння і чому водій зобов`язаний пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи норми законодавства суд зазначає, що направлення водія, який керує транспортним засобом на огляд для визначення стану сп`яніння і вимога поліцейського пройти такий огляд повинна бути правомірна, належно обґрунтована, ґрунтуватися на встановлених та підтверджених наявних ознаках алкогольного сп`яніння водія, як це передбачено вимогами Інструкції, не формальною, що буде служити правовою підставою, визначеною нормами законодавства, для виникнення у водія, в якого наявні ознаки алкогольного сп`яніння обов`язку пройти огляд на визначення стану такого сп`яніння, а для поліцейського вимога про необхідність проходження таким водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння, чого в даному випадку поліцейським не дотримано і не зроблено.

За таких обставин, враховуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт наявності у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, належними та допустимими доказами не підтверджено, поліцейським не зазначено про них водію, і спростовується його поясненнями, наданими в судовому засіданні та матеріалами справи.

Суд звертає увагу, що Закон пов`язує відповідальність за відмову від проходження водія від освідчення на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, встановлену ст. 130 КУпАП, лише за керуванням такою особою транспортним засобом і за наявності ознак такого сп`яніння.

При цьому, сама по собі відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за відсутності його ознак, не утворює складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до вимог ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи, що КУпАП не покладено на суд обов`язку збирання доказів у справі, суд, у відповідності до принців диспозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що в даному випадку вимоги Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не дотримані та порушенні положення ст. 266 КУпАП під час здійснення процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності у водія наявних ознак алкогольного сп`яніння, а відтак, і відсутність правомірної вимоги працівника поліції до водія пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння і обов`язку для водія, передбаченого Законом, пройти огляд на визначення такого стану.

Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення від 02.10.2022р. серії ААД №097987 складений, оформлений та отриманий працівником поліції внаслідок істотних порушень як прав, свобод та інтересів особи, так із порушеннями вимог законодавства, без законних вимог, які ставилися водію і від якої він правомірно відмовився, а тому судом протокол про адміністративне правопорушення від 02.10.2022р. серії ААД №097987 визнається як неналежним і недопустимим доказом в розумінні ст. 251 КУпАП в підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інших доказів, які б підтверджували викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо вчинення ОСОБА_1 порушення, матеріали справи не містять.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 02.10.2022р. серії ААД №097987 закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

CуддяЮ. І. Дзюбановський