Справа № 168/228/22
Провадження № 3-в/168/8/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року суддя Старовижівського районного суду Волинської області Хаврона О.Й., з участю секретаря судових засідань Островерхої Т.С., захисника Стасюка О.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розстрочку виконання рішення суду.

Заяву обґрунтовує тим, що Старовижівським районним судом його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та визначено міру покарання у вигляді 17000 грн. штрафу. Постановою Волинського апеляційного суду від 31.08.2022 р. вказана рішення суду залишено без змін.

Разом з тим, зазначає, що виконання вказаного рішення суду в частині сплати штрафу на даний час є утрудненим, оскільки він є пенсіонером і на його утриманні перебуває дружина, діти та внуки. В 2022 р. змушений був взяти позику для надання можливості навчання внуків у вищих учбових закладах на платній основі, яку погашає з пенсії. Крім того, із пенсії оплачує комунальні послуги за утримання приватного житлового будинку, купує продукти харчування, одяг та інші необхідні речі для усіх членів сім`ї. Однак, він бажає добровільно виконати рішення суду, і найбільш оптимально таке виконання можливе при застосуванні розстрочки виконання рішення суду.

З огляду на викладене, просить застосувати відстрочку виконання рішення суду про стягнення штрафу в розмірі 17000 грн. терміном на 12 місяців (платежі розбити рівними частинами на 12 місяців).

ОСОБА_1 подав заяву з проханням проводити судове засідання за його відсутності, його інтереси представлятиме захисник.

В суді захисник Стасюк О.Л. просить заяву задовольнити, додатково пояснив, що ОСОБА_1 є військовим пенсонером, отримує пенсію в розмірі 7000-8000 грн., хворіє, з огляду на вік понад 70 років, на утримання свого господарства затрачає кошти в розмірі до 4000 грн., крім того оплачує навчання внучки, яка хоч і є повнолітньою, але не має батька, тому він як дід взяв на себе зобовязання допомогти внучці, також сплачує кредит, отриманий на придбання квартири для дочки. З огляду на викладені обставини, просить задовольнити клопотання та надати можливість виконати рішення суду в частині стягнення штрафу рівними платежами впродовж 12 місяців.

Розглянувши заяву та дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Старовижівського районного суду Волинської області від 27.07.2022 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 грн. Постановою Волинського апеляційного суду від 08.06.2022 р. постанову Старовижівського районного суду Волинської області від 31.08.2022 р. щодо ОСОБА_1 залишено без змін.

Відповідно до ст.298 КУпАП постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно з ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» (Далі -Закон).

Ч.1 ст.12 Закону передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Нормами ч.2 ст.12 Закону встановлено, що строки зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Ч.1 ст.33 Закону передбачене право особи за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Зі змісту вказаної норми слідує, що підставою вирішення судом питання про відстрочку або розстрочку виконання є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Разом із тим питання відстрочки виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу врегульовано ч.2 ст.301 КУпАП, відповідно до якої відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з ст.304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 є пенсіонером. Як зазначає на обгрунтування заяви заявник на його утриманні перебуває дружина, діти та внуки. З пенсії він погашає позику за навчання внуків у вищих учбових закладах, а також оплачує комунальні послуги за утримання приватного житлового будинку, купує продукти харчування, одяг та інші необхідні речі для усіх членів сім`ї, що його фінансове становище суттєво обтяжено та утруднює виконання даного рішення.

Враховуючи, що заявник є пенсіонером, розмір його пенсії (зі слів захисника), а також розмір штрафу, вважаю, що заява ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови підлягає до часткового задоволення, а саме слід розстрочити сплату штрафу на три місяці зі сплатою штрафу рівними частинами, що є достатнім строком для виконання постанови суду.

Підстав для розстрочки сплати штрафу на більш тривалий строк не встановлено. Посилання заявника на те, що на його утриманні перебувають дружина, діти та внуки, не є підставою для задоволення заяви, оскільки суду не надано доказів перебування двох дітей ОСОБА_1 (які є повнолітніми) на його утриманні, як і доказів про обов`язок згідно з нормами сімейного законодавства утримувати повнолітніх внуків.

Керуючись ст.ст. 301, 304 КУпАП, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», суддя,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розстрочити виконання постанови Старовижівського районного суду від 27.07.2022 р. в справі № 168/228/22 в частині застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., на 3 (три) місяці, встановивши наступний графік погашення заборгованості:

- до 04.11.2022 р. сплатити 5666,68 грн.;

- до 04.12.2022 р. сплатити 5666,66 грн.;

- до 04.01.2023 р. сплатити 5666,66 грн.

Строк пред`явлення до примусового виконання постанови Старовижівського районного суду від 27.07.2022 р. рахувати протягом трьох місяців, з моменту закінчення строку встановленої відстрочки.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. Й. Хаврона