Справа № 447/1275/22 Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 33/811/1075/22 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 21 липня 2022 року,

встановив:

постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 21 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Згідно постанови, ОСОБА_1 08.06.2022 о 10 год 45 хв в м. Новий Розділ, на вулиці Л.Українки, 11 Львівської області, керував транспортним засобом Пежо Експерт, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (підвищена жвавість, рухливість ходи, мови, звужені зіниці, неприродня блідість). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 21 липня 2022 року, скасувати дану постанову та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, враховуючи наступні обставини.

Зазначає про те, що у вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення час та місці (м. Новий Розділ, вул.. Л.Українки,11) транспортним засобом не керував.

Вказує про те, що на відеозаписі відсутня інформація про те, що він керував автомобілем, а знаходження його біля автомобіля не свідчить про виконання функцій водія.

Наголошує, що з наданого відеозапису не можливо встановити джерело його походження, спосіб отримання, а також його повноту та автентичність.

Також зазначає, що матеріали справи не містять відомостей про відсторонення його відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП від керування транспортним засобом.

Акцентує увагу про те, що його не було повідомлено про місце і час розгляду справи, що є порушенням ст. 268 КУпАП.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт покликається на те, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся за його відсутності, а про оскаржувану постанову дізнався 05.09.2022, відтак вважає, що такий пропущений з поважних причин.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

З огляду на те, що розгляд справи проводився у відсутності ОСОБА_1 , а про оскаржувану постанову дізнався лише 05.09.2022 року, апеляційну скаргу подав 09.09.2022 року, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок суду першої інстанції про те, що у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №376159, який складений особою, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, їх зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у достовірності занесених у нього даних не викликає, на час розгляду справи ніким не спростований; направленням на огляд водія в КНП «Новороздільська міська лікарня» від 08.06.2022 року з метою виявлення стану наркотичного сп`янінням, згідно з яким у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: підвищена жвавість, рухливість ходи, мови, звужені зіниці, неприродня блідість; рапортом інспектора СРПП ВПД №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення; відеозаписом, долученим до матеріалів справи, згідно з якими ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, вважаю необґрунтованими з наступних підстав.

Як вбачається з відеозаписів, долучених до матеріалів справи, ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 268 КУпАП, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі або відмовитися від проходження такого.

В подальшому, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. При цьому, на запитання працівників поліції зазначив: «ви же бачили звідки я їхав, зі стоянки», чим підтвердив факт керування транспортним засобом.

Отже, висновки місцевого суду про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння є правильними.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що, покликаючись на безпосередньо досліджені докази, суд першої інстанції всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини справи, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням вимог ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Миколаївського районного суду Львівської області від 21 липня 2022 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 21 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич