ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2022 Справа №607/11846/22

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Надія Михайлівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , працює: Тернопільська районна рада, голова,

за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення №33-02/50 від 29 серпня 2022 року, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду голови Тернопільської районної ради, всупереч вимогам п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) не повідомив у встановленому Законом порядку Національне агентство про реальний конфлікт інтересів, що виник у зв`язку із необхідністю прийняття розпоряджень від 12.05.2021 №121-з-1 «Про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань», від 25.05.2022 № 08-3-1 «Про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань», від 17.08.2021 № 26-від «Про відпустку голови районної ради ОСОБА_1 » та від 28.03.2022 № 10-від «Про відпустку голови районної ради ОСОБА_1 », а також в умовах реального конфлікту інтересів прийняв рішення, закріплені в розпорядженнях від 12.05.2021 № 121-3-1 «Про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань», від 25.05.2022 № 08-3-1 «Про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань», від 17.08.2021 № 26-від «Про відпустку голови районної ради ОСОБА_1 » та від 28.03.2022 № 10-від «Про відпустку голови районної ради ОСОБА_1 », у яких встановив собі розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та розмір матеріальної допомоги на оздоровлення.

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 обрано головою Тернопільської районної ради відповідно до рішення Тернопільської районної ради восьмого скликання від 10.12.2020 № 06 «Про обрання голови Тернопільської районної ради восьмого скликання».

10.12.2020 ОСОБА_1 прийнято присягу посадової особи місцевого самоврядування.

Пунктом 3 рішення Тернопільської районної ради VIII скликання від 03.12.2020 № 07-01-VIII «Про оплату праці голови Фастівської районної ради» передбачено надання голові районної ради допомоги на оздоровлення у розмірі, що не перевищує його середньомісячної заробітної плати.

Таким чином, рішенням Тернопільської районної ради від 10.12.2020 № 08 «Про умови оплати праці голови Тернопільської районної ради восьмого скликання» наділено дискреційними повноваженнями щодо виплати собі, як голові районної ради, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення (при наданні щорічної відпустки або її частини).

Отже, ОСОБА_1 має можливість самостійно приймати рішення щодо зменшення чи збільшення розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, та визначати самостійно розміри таких виплат у зазначеному проміжку.

Реалізуючи ці повноваження, ОСОБА_1 підписав розпорядження від 12.05.2021 №121-з-1 «Про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань», від 25.05.2022 № 08-3-1 «Про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань», від 17.08.2021 № 26-від «Про відпустку голови районної ради ОСОБА_1 » та від 28.03.2022 № 10-від «Про відпустку голови районної ради ОСОБА_1 », відповідно до яких вирішив виплатити собі, як голові Тернопільської районної ради, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати, а також матеріальну допомогу на оздоровлення у такому ж розмірі.

Пунктом 3 рішення Тернопільської районної ради VIII скликання від 03.12.2020 № 07-01-VIII «Про оплату праці голови Фастівської районної ради» передбачено надання голові районної ради допомоги на оздоровлення у розмірі, що не перевищує його середньомісячної заробітної плати.

Таким чином, рішенням Фастівської районної ради від 10.12.2020 № 08 «Про умови оплати праці голови Тернопільської районної ради восьмого скликання» наділено дискреційними повноваженнями щодо виплати собі, як голові районної ради, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення (при наданні щорічної відпустки або її частини).

Отже, ОСОБА_1 має можливість самостійно приймати рішення щодо зменшення чи збільшення розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, та визначати самостійно розміри таких виплат у зазначеному проміжку.

Реалізуючи ці повноваження, ОСОБА_1 підписав розпорядження від 12.05.2021 №121-з-1 «Про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань», від 25.05.2022 № 08-3-1 «Про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань», від 17.08.2021 № 26-від «Про відпустку голови районної ради ОСОБА_1 » та від 28.03.2022 № 10-від «Про відпустку голови районної ради ОСОБА_1 », відповідно до яких вирішив виплатити собі, як голові Тернопільської районної ради, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати, а також матеріальну допомогу на оздоровлення у такому ж розмірі.

Зацікавленість в отриманні матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а також матеріальної допомоги на оздоровлення у максимально можливому розмірі (середньомісячної заробітної плати) була приватним інтересом ОСОБА_1 під час підписання вказаних вище розпоряджень, якими він визначив собі такий розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення.

Діючи в інтересах територіальної громади, ОСОБА_1 як голова Тернопільської районної ради мав бути зацікавлений у раціональному використанні коштів місцевого бюджету.

Під час реалізації ОСОБА_1 зазначених службових повноважень у частині, що стосується його самого як голови Тернопільської районної ради наведений вище приватний інтерес превалював над публічним інтересом (інтересом територіальної громади), у зв`язку з чим між приватним інтересом ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями виникла суперечність.

Враховуючи повноваження ОСОБА_1 які є дискреційними, (визначені п. 3 рішення Тернопільської районної ради восьмого скликання від 10.12.2020 № 08 «Про умови оплати праці голови Тернопільської районної ради восьмого скликання») він має можливість самостійно приймати рішення щодо зменшення чи збільшення розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а також матеріальної допомоги на оздоровлення та визначати їх розмір у проміжку, що не перевищує середньомісячної заробітної плати.

За наявності суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, ОСОБА_1 не міг діяти об`єктивно та неупереджено під час підписання розпоряджень від 12.05.2021 №121-3-1 «Про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань», від 25.05.2022 № 08-3-1 «Про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань», від 17.08.2021 № 26-від «Про відпустку голови районної ради ОСОБА_1 » та від 28.03.2022 № 10-від «Про відпустку голови районної ради ОСОБА_1 ».

Ураховуючи, що голова районної ради не має безпосереднього керівника, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону голова Тернопільської районної ради ОСОБА_1 зобов`язаний повідомляти про наявність у нього конфлікту інтересів Національне агентство з питань запобігання корупції.

Згідно зі службовою запискою Управління документообігу та контролю Національного агентства з питань запобігання корупції від 25.07.2022 № 90-09/3990-22 повідомлення від голови Тернопільської районної ради Козорога В.В. про наявність у нього потенційного чи реального конфлікту інтересів до Національного агентства з питань запобігання корупції не надходили.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вини не визнав, пояснив, що в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 Дубовий А.М. просив закрити провадження у справі, зіславшись на мотиви, викладені в письмовому запереченні.

Прокурор Яциків О.П. просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки в його діях наявний склад адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч. 1 та 2 ст. 172-7 КУпАП, підтримала мотиви, викладені в її письмовому висновку. Окремо звернула увагу на те, що відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовим особам місцевого самоврядування надається щорічна відпустка з виплатою допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу. Цей закон має вищу юридичну силу, аніж постанова Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», п.п. 3 п. 2 якої посадові особи місцевого самоврядування мають право надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати. Відтак, допомога на оздоровлення повинна виплачуватись у розмірі посадового окладу.

Для вирішення питання про те, чи було вчинено дане правопорушення, та чи винен ОСОБА_1 у його вчиненні, судом досліджено наявні у справі докази:

-протокол про адміністративне правопорушення №33-02/50 від 29 серпня 2022 року, зміст якого викладено вище;

-запит НАЗК від 17.02.2022р. до Тернопільської районної ради про надання копій документів,;

-відповідь на зазначений запит та додані до неї:

oкопія рішення Тернопільської районної ради від 10.12.2020р. № 08 «Про умови оплати праці голови Тернопільської районної ради восьмого скликання», згідно з яким Тернопільська районна рада вирішила виплачувати голові Тернопільської районної ради ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення (при наданні щорічної відпустки або її частини) та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірах, що не перевищують середньомісячної заробітної плати у межах видатків, затверджених на оплату праці (пункт 3);

oкопія рішення Тернопільської районної ради від 10.12.2020р. № 06 «Про обрання голови Тернопільської районної ради восьмого скликання», згідно з яким Тернопільська районна рада вирішила обрати головою Тернопільської районної ради восьмого скликання ОСОБА_1 ;

oприсяга посадової особи місцевого самоврядування ОСОБА_1 ;

-запит НАЗК від 30.05.2022р. до Тернопільської районної ради про надання копій документів;

-відповідь на зазначений запит та додані до неї:

oкопія рішення Тернопільської районної ради від 10.12.2020р. № 08 «Про умови оплати праці голови Тернопільської районної ради восьмого скликання», згідно з яким Тернопільська районна рада вирішила виплачувати голові Тернопільської районної ради ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення (при наданні щорічної відпустки або її частини) та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірах, що не перевищують середньомісячної заробітної плати у межах видатків, затверджених на оплату праці (пункт 3);

oкопія рішення Тернопільської районної ради від 26.01.2021р. № 76 «Про затвердження Положення про преміювання працівників виконавчого апарату районної ради та робітників, зайнятих обслуговуванням виконавчого апарату районної ради»;

oПоложення про преміювання працівників виконавчого апарату районної ради та робітників, зайнятих обслуговуванням виконавчого апарату районної ради, згідно з п. 5.1 якого матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення голові районної ради виплачуються відповідно до рішень районної ради про умови оплати праці голови районної ради;

-запит НАЗК від 23.06.2022р. до Тернопільської районної ради про надання копій документів;

-відповідь на зазначений запит та додані до неї:

oдовідка № 01-77/13 від 01.07.2022р., у якій зазначено, що ОСОБА_1 у 2021р. надавалась матеріальна допомога на оздоровлення в розмірі 54001,31 грн. та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 53917,61 грн.;

oрозпорядження голови Тернопільської районної ради від 25.05.2022р. № 08-з-1, за підписом ОСОБА_1 , «Про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань», згідно з яким: 1. Виплатити голові Тернопільської районної ради ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати в межах фонду оплати праці за травень 2022р.;

oрозпорядження голови Тернопільської районної ради від 12.05.2021р. № 121-з-1, за підписом ОСОБА_1 , «Про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань», згідно з яким: 1. Виплатити голові Тернопільської районної ради ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати в межах фонду оплати праці за травень 2021р.;

oрозпорядження голови Тернопільської районної ради від 28.03.2022р. № 10-від, за підписом ОСОБА_1 , «Про відпустку голови районної ради ОСОБА_1 », згідно з яким: 1. Відбуваю у частину щорічної основної відпустки тривалістю 5 календарних днів з 04.04.2022р. до 08.04.2022р. 2. Начальнику фінансово-господарського відділу головному бухгалтеру ОСОБА_2 відповідно до діючого законодавства виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі середньомісячного заробітку;

oрозпорядження голови Тернопільської районної ради від 17.08.2021р. № 26-від, за підписом ОСОБА_1 , «Про відпустку голови районної ради ОСОБА_1 », згідно з яким: 1. Відбуваю у частину щорічної основної відпустки тривалістю 8 календарних днів з 25.08.2021р. до 01.09.2021р. 2. Начальнику фінансово-господарського відділу головному бухгалтеру ОСОБА_2 виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі середньомісячного заробітку відповідно до рішення районної ради від 10.12.2020р. № 08 та діючого законодавства;

-додаткова відповідь Тернопільської районної ради на запит НАЗК від 23.06.2022р. та додана до неї:

oкопія рішення Тернопільської районної ради від 14.12.2021р. № 252 «Про внесення змін до рішення Тернопільської районної ради від 10.12.2020р. № 08 «Про умови оплати праці голови Тернопільської районної ради восьмого скликання», згідно з яким дані умови оплати праці застосовувати з 01.01.2022р.;

-службова записка керівника Департаменту запобігання конфлікту інтересів ОСОБА_3 щодо надання інформації щодо надходження повідомлень від ОСОБА_1 про наявність у нього конфлікту інтересів та відповідь від керівника Управління документообігу та контролю про те, що така інформація не надходила;

-супровідний лист НАЗК від 02.08.2022р. про направлення ОСОБА_1 проектів протоколу про адміністративні правопорушення та додані до нього:

oпримірник протоколу без номера і без дати, зміст якого є аналогічним змісту протоколу про адміністративне правопорушення №33-02/50 від 29 серпня 2022 року;

oдодаток до проекту протоколу, в якому викладені пояснення ОСОБА_1 , у яких зазначено про відсутність у його діях правопорушень, передбачених ч. 1 та 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки розмір допомоги відповідав розміру, визначеному районною радою.

Частиною 1 ст. 172-7 КУпАП передбачено відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, частиною 2 цієї статті за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з приміткою до ст. 172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції". У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №№33-02/50 від 29 серпня 2022 року дії ОСОБА_1 кваліфіковано згідно з ч. 1 ст. 172-7 КУпАП як неповідомлення у встановленому Законом порядку Національне агентство про реальний конфлікт інтересів, що виник у зв`язку із необхідністю прийняття розпоряджень від 12.05.2021 №121-з-1 «Про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань», від 25.05.2022 № 08-3-1 «Про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань», від 17.08.2021 № 26-від «Про відпустку голови районної ради ОСОБА_1 » та від 28.03.2022 № 10-від «Про відпустку голови районної ради ОСОБА_1 », та згідно з ч. 2 ст. 172-7 КУпАП як прийняття в умовах реального конфлікту інтересів рішень, закріплених у розпорядженнях від 12.05.2021 № 121-3-1 «Про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань», від 25.05.2022 № 08-3-1 «Про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань», від 17.08.2021 № 26-від «Про відпустку голови районної ради ОСОБА_1 » та від 28.03.2022 № 10-від «Про відпустку голови районної ради ОСОБА_1 », у яких встановив собі розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та розмір матеріальної допомоги на оздоровлення.

На підставі досліджених у справі доказів установлено ряд обставин:

Рішенням Тернопільської районної ради восьмого скликання від 10 грудня 2020 року № 06 «Про обрання голови Тернопільської районної ради восьмого скликання» ОСОБА_1 обрано головою Тернопільської районної ради восьмого скликання.

10.12.2020р. Тернопільською районною радою восьмого скликання прийнято рішення № 08 «Про умови оплати праці голови Тернопільської районної ради восьмого скликання», згідно з пунктом 3 якого Тернопільська районна рада вирішила виплачувати голові Тернопільської районної ради ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення (при наданні щорічної відпустки або її частини) та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірах, що не перевищують середньомісячної заробітної плати у межах видатків, затверджених на оплату праці.

На виконання Рішення ради від 10.12.2020р.№ 08, яким було надано дозвіл на здійснення виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати, ОСОБА_1 12.05.2021р. видав розпорядження № 121-з-1, яким вирішено виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати в межах фонду оплати праці за травень 2021р., та 25.05.2022р. видав розпорядження № 08-з-1, яким вирішено виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати в межах фонду оплати праці за травень 2022р.

Також на виконання Рішення ради від 10.12.2020р.№ 08, яким було надано дозвіл на здійснення виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати, ОСОБА_1 під час виходу у відпустку видав розпорядження від 17.08.2021р. № 26-від «Про відпустку голови районної ради ОСОБА_1 », яким вирішено виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати, та від 28.03.2022р. № 10-від «Про відпустку голови районної ради ОСОБА_1 », яким вирішено виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати.

Відповідно до п. 7 ст. 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» лише голова районної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Відповідно до п.п. 3 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» передбачено, що керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови (в т.ч. посадових осіб місцевого самоврядування) у межах затвердженого фонду оплати праці надано право надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника (місячного грошового забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького складу).

Відповідно до ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради публічно повідомляє про конфлікт інтересів, який виник під час участі у засіданні ради, іншого колегіального органу (комісії, комітету, колегії тощо), відповідному колегіальному органу та не бере участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідним колегіальним органом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» зазначено, що аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Зі змісту Закону України «Про запобігання корупції» в частині, що стосується положень про конфлікт інтересів (потенційний та реальний), приватний інтерес, як складова конфлікту інтересів, є певним чинником, що визначає поведінку особи під час виконання нею своїх службових чи представницьких повноважень. Тобто така особа, маючи приватний інтерес, фактично використовує свої службові чи представницькі повноваження для задоволення свого приватного інтересу.

При реальному конфлікті інтересів виникає суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями. Тому з метою задоволення особою її приватного інтересу їй необхідно діяти всупереч службових чи представницьких повноважень.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 є головою Тернопільської районної ради.

Відповідно до норм чинного законодавства виконання повноважень голови районної ради здійснюється не на громадських засадах, а на постійній основі і не може мати інший представницький мандат, суміщати свою службову діяльність з іншою роботою, у тому числі на громадських засадах, займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, входити до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особи здійснюють функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляють інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації).

Виходячи з положень ст. 43 Конституції України кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Таким чином, виконання повноважень голови районної ради за законом передбачає отримання заробітної плати.

Для голови районної ради оплату його праці регулює постанова Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».

Згідно з цією постановою голові районної ради за посадою передбачено отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення при виході у щорічну відпустку в розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати.

Доводи прокурора про те, що Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» по-іншому врегульовує розмір допомоги на оздоровлення і вона повинна виплачуватись у розмірі посадового окладу, що на її переконання, свідчить про наявність у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів, не заслуговують на увагу, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення №33-02/50 від 29 серпня 2022 року при викладі суті правопорушення, про порушення ОСОБА_1 таких норм закону не зазначено. Натомість, у протоколі, вказано, що приватним інтересом ОСОБА_1 під час підписання розпоряджень була зацікавленість у отриманні матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги для оздоровлення у розмірі середньомісячної заробітної плати з посиланням на п.п. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».

Більше того, ч. ч. 2, 3 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено, що посадові особи одержують заробітну плату, розмір якої має забезпечувати достатній життєвий рівень, та умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Головним обов`язком держави є утвердження та забезпечення прав і свобод людини; забезпечення прав і свобод, крім усього іншого, потребує, зокрема, законодавчого закріплення механізмів (процедур), які створюють реальні можливості для здійснення кожним громадянином прав і свобод (Рішення Конституційного Суду України від 24 грудня 2004 року № 22-рп/2004).

Однією зі складових принципу верховенства права є гарантія застосування судом найбільш сприятливого для особи тлумачення закону.

Приватний інтерес згідно з Законом України «Про запобігання корупції» матиме місце тоді, коли особа, набувши певного статусу та певних повноважень, отримавши певні зв`язки, набула можливості вирішувати такі матеріально чи немайново значущі питання, які б вона ніколи не змогла вирішити, не маючи відповідного статусу чи зв`язків.

Тому, в даному випадку, матеріальна допомога, як встановлена державою соціальна гарантія для відповідної категорії посадових осіб, не може вважатися приватним інтересом.

У зв`язку з цим, оскільки будь-якого приватного інтересу при реалізації встановлених державою соціальних гарантій у ОСОБА_1 не було, то підстави стверджувати про те, що у нього був обов`язок повідомляти про наявність у нього реального конфлікту інтересів та що він діяв в умовах реального конфлікту інтересів, відсутні.

Крім того, протокол №33-02/50 від 29 серпня 2022 року складений у відсутності ОСОБА_1 , ним не підписаний, відтак цей прокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Так, згідно з ч. ч. 2-4 цієї статті протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Попереднє надіслання ОСОБА_1 проекту протоколу не звільняло уповноважену посадову особу від дотримання вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, які мали бути дотримані під час складання саме протоколу про адміністративне правопорушення, а не його проекту.

З огляду на викладене вище, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року), рішення від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України», ЄСПЛ послідовно зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Тому, враховуючи, що на підставі зібраних у справі доказів, відповідно до вимог законодавства, суд прийшов до переконання про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, інші наведені як захисником, так і прокурором, доводи не є істотними та такими, що потребують відповіді суду.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 172-7, 247, 280, 283, 284, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

CуддяН. М. Сташків