ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №621/1424/22 Головуючий 1 інстанції: Бібік О.В.
Провадження №33/818/1228/22 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року Харківський апеляційний суд у складі головуючого судді Люшні А.І.

за участю:

захисника Точиліна М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Валки Харківської області в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Зміївського районного суду Харківської області від 05 вересня 2022 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 , 1998 року народження визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Постановою встановлено, що 04 серпня 2022 року, о 22 год 30 хв, по вул. Лермонтова, 29 в смт. Слобожанське Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_1 керував власним автомобілем Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді першої інстанції та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Також ОСОБА_1 просить допитати свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . В обгрунтування своєї апеляційної скарги апелянт посилається на істотні порушення норм матеріального та процесуального права, неповноту судового розгляду. Зазначив, що суд не взяв до уваги той факт, що він не керував транспортним засобом, транспортний засіб не рухався. Наголосив, що співробітниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного спьяніння, було порушено його права, а також співробітники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом. На думку апелянта співробітники поліції зупинили його без порушення ПДД України, тобто неправомірно, ними не складався акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є обов`язковим. Указав, що в матеріалах справи відсутні докази, що його ознайомлювали з направленням на огляд водія транспортного засобу, а також йому не було роз`яснено право на правову допомогу, право надавати пояснення та заявляти клопотання. Наголосив, що судом першої інстанції його не було повідомлено належним чином про дату час та місце судового засідання.

Крім того зазначив, що матеріали справи не містять ідентифікаційних даних щодо технічних засобів, за допомогою яких здійснювалася фіксація. На думку апелянта фіксація здійснювалася на мобільний телефон співробітників поліції.

Також ОСОБА_1 наголосив, що свідки були одягнуті у військову форму, що може свідчити про їх упередженість.

Дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, заслухавши захисника, який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків, задоволенню не підлягає, оскільки останній не навів обґрунтованих доводів щодо необхідності їх допиту в суді апеляційної інстанції, та які обставини вони можуть підтверджувати чи спростовувати.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 319540 від 04 серпня 2022 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спьяніння на місці, у медичному закладі, а також відмовися надавати поясненя в присутності двох свідків, що підтверджується його особистим підписом;

Доводи ОСОБА_1 щодо нероз`яснення йому прав, передбачених ст.63 Конституції України, та положень ст.268 КУпАП, є безпідставними та спростовуються даними вищенаведеного протоколу про адміністративне правопорушення, згідно яким останньому було розьяснено зазначені вимоги, що підтверджується його особистим підписом у протоколі, а також відсуністю заперечень з цього приводу у поясненнях.

- рапорт поліцейського СРПП ВП № 2 Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області Шаптали В.С. від 05 серпня 2022 року, відповідно до якого близько 22-30 год. автомобіль під керування ОСОБА_1 було зупинено за адресою: Харківська область, смт. Слобожанське, вул. Лермонтовська, 29, а автомобіль було припарковано за місцем його зупинки. Зазначені відомості спростовують доводи ОСОБА_1 про те, що його не відсторонили від керування транспортним засобом;

Що стосується посилання ОСОБА_1 на те, що його автомобіль було зупинено за відсутності у нього порушень ПДД України, то такі доводи колегія суддів не приймає до уваги, оскільки останній рухався в комендантську годину, тобто в час доби в який заборонено перебування на вулиці цивільним особам під час воєнного стану. Тому дії працівників поліції відповідали вимогам п.7 ч.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», згідно яким поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

- направлення водія ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 04.08.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від доставлення до закладу охорони здоров`я. Доводи ОСОБА_1 про невручення йому цього направлення, самі по собі не спростовуються факту його відмови від проходження огляду, а навпаки додатково підтверджуються таку відмову.

- письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , відповідно до яких водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спьяніння на місці та у медичному закладі.

Доводи ОСОБА_1 про заінтерисованість зазначених свідків є безпідставними, оскільки останнім не надано суду жодних належних доказів.

Що стосується не проведення допиту судом першої інстанції цих свідків, то це не суперечить положенням КУпАП, оскільки відповідних клопотань від учасників судового розгляду не надходило.

Крім того, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спьяніння на місці та у медичному закладі підтверджується даними, які містяться на СD-диску.

Таким чином, саме сукупністю вказаних вище доказів підтверджується відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, та у медичному закладі, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про наявність порушень в діях співробітників поліції позбавлені підстав, оскільки з моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення до теперішнього часу, останній не звертався зі скаргами на неправомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Посилання на відсутність ідентифікаційних даних пристрою за допомогою якого було здійснено фіксацію, не спростовують висновків суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Зміївського районного суду Харківської області від 05 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня