П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" жовтня 2022 р. Справа № 596/1242/22

Провадження № 3/596/913/2022

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 232185 від 29.09.2022 року вбачається, що 29 вересня 2022 року близько 11:30 год. в під`їзді будинку по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 вчинив хуліганські дії по відношенню до гр.. ОСОБА_2 , а саме: виражався нецензурною лайкою, наніс один удар рукою в область голови, чим порушив громадський порядок, чим вчинив правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП.

Згідно приписів частини 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ст.173 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, суд вживав заходів щодо виклику його в судове засідання. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Також ОСОБА_1 було піддано приводу. Постанова суду про привід особи на 18.10.2022 року на 8.45 год.не виконані.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 інтересу щодо наслідків розгляду вказаного протоколу у суді не проявляє, що свідчить про намір затягування справи. Так, відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі "Пономарьов проти України", наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги поведінку особи, яка притягається до відповідальності, який не з`явився в судове засідання, з метою розгляду справи у розумні строки, справа розглянута в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Аналогічні положення закріплені в ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Диспозиція ст.173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З об`єктивної сторони, хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної сторони - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

У постанові пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22.12.2006 року зазначено, що при розгляді справ адміністративних та кримінальних справ про хуліганство необхідно встановлювати всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясовувати, чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, а також з`ясовувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства.

Суд ураховує те, що для кваліфікації дій особи за ст. 173 КУпАП необхідна наявність у цих діях хуліганського мотиву. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

У судовому засіданні не знайшло підтвердження, а також і не вбачається із матеріалів справи наявність умислу ОСОБА_1 на порушення громадського порядку.

Під час розгляду справи в суді встановлено, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник внаслідок того, що напередодні між ними склалися неприязні стосунки. Конфлікт має причину виникнення. Отже, в діях ОСОБА_1 не вбачається умислу на порушення громадського порядку і спокою громадян, як це визначеност.173 КУпАП.

Натомість, матеріали справи не містять жодних доказів, на підставі яких працівник поліції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак дрібного хуліганства, тобто порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства. Навпаки, обставини справи, в тому числі пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідчать лише про те, що мав місце конфлікт між ним та ОСОБА_2 , який не може ототожнюватись з дрібним хуліганством.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 232185 від 29.09.2022 року відсутні ознаки дрібного хуліганства, не зазначено, що дії ОСОБА_1 порушували громадський порядок і спокій громадян, не розкрито об`єктивну сторону дрібного хуліганства.

Відтак, за відсутності належних і допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення, з врахуванням положень ст. 62 Конституції України та практики ЄСПЛ приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП належними і допустимими доказами не доведена, що свідчить про відсутність в його діях події та складу інкримінованого правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з наведеним, провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ст. 247 КУпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП України закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК