Справа № 336/325/22
Провадження №3/336/1915/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділку поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який є фізичною особою-підприємцем, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.183-1 КУпАП, -

встановив:

Згідно виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2019 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 не сплачував аліменти на утримання дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.183-1 КУпАП.

19.08.2022 ОСОБА_1 подав заяву про відкладення розгляду справи для надання часу на ознайомлення з матеріалами справи. У заяві зазначив, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не визнає у повному обсязі, обґрунтовуючи це тим, що протягом 2019 року він сплачував аліменти на користь колишньої дружини, про що в нього наявні відповідні квитанції, а тому умислу на вчинення правопорушення за ч.1 ст.183-1 КУпАП у нього не було. Додав, що протокол взагалі не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

23.08.2022 адвокат Мазур О.С, яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ознайомлена з матеріалами справи.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про відкладення розгляду справи, у в`язку з тим що він з 04.10.2022 по 08.10.2022 перебуває на лікарняному. Також подав додаткові пояснення по справі, в яких зазначив, що з протоколом про адміністративне правопорушення не згоден та не визнає своєї провини у скоєному у повному обсязі. Зазначив, що під час розгляду справи про стягнення аліментів, він не отримував жодних документів від суду. Про існування рішення щодо стягнення з нього аліментів на утримання дочки йому стало відомо лише на початку грудня 2019 після виклику-повідомлення державного виконавця. Після цього він в добровільному порядку почав виконувати рішення суду. Так, 14.12.2019 та 28.12.2019 він перерахував на картковий рахунок ОСОБА_3 (колишня дружина) грошові кошти (призначення «аліменти») по 2 000 гривень кожного разу. Із зазначеного моменту, по теперішній час, він своєчасно щомісячно перераховує на рахунок ОСОБА_3 грошові кошти в рахунок виплати аліментів. Оскільки в протоколі вирішується питання щодо сплати аліментів за 2019 рік, вважає недоцільним додавати копії квитанцій за 2020 та подальші роки. Вважає, що матеріали справи не містять доказів того, що він мав умисел на вчинення інкримінованого йому правопорушення, а тому в його діях відсутній склад правопорушення за ч.1 ст.183-1 КУпАП.

В обґрунтування пояснень надав копії наступних документів: квитанція від 14.12.2019 на суму 2 000 гривні; квитанція від 28.12.2019 на суму 2 000 гривень; копія виклику державного виконавця від 03.11.2020 № 86348; копія витягу рішення (справа №336/3739/19) з ЄДРСР.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Такі дії ОСОБА_1 суд розцінює як ухилення від явки до суду з метою затягування розгляду справи та неможливості прийняти рішення у строк, встановлений ст.38 КУпАП, оскільки строк накладення адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 за протоколом серії ВАБ №915666 від 12.07.2022 спливає 10.10.2022 (дата подання заяви ОСОБА_3 до відділку поліції), а тому суд не вбачає підстав в черговий раз відкладати розгляд справи, оскільки правопорушниця за період перебування на розгляді суду матеріалів справи не скористалася правами, наданими їй чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надала пояснень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 183-1 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушниці, на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Всебічно вивчивши матеріали справи, суддя встановив, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження з огляду на наступне.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності (ст. 9 КУпАП).

Відповідно до частини 12 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», у разі наявності в діях боржника ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП, державний виконавець складає протокол про адміністративне правопорушення та надсилає його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

Частина перша статті 183-1 КУпАП передбачає відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення ВАБ №915666 від 12.07.2022 в якому зафіксований факт порушення ОСОБА_1 вимог ч.1 ст. 183-1 КУпАП, а саме наявність заборгованості по виконавчому листу, виданому Шевченківським районним судом м. Запоріжжя по справі №336/3739/2019 більше ніж шість місяців;

- матеріалами ІТС ІПНП №11121 від 10.07.2022;

- заявою ОСОБА_3 від 27.06.2022 до відділку поліції;

- рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі №336/3739/2019 від 16.10.2019;

- листом начальника Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ПСМУ МЮ (дніпро) №80206 від 15.12.2021;

- розрахунком державного виконавця від 14.12.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 має заборгованість у виконавчому провадженні по стягненню аліментів за період з січня 2021 по листопад 2021 у сумі 37 664,75 гривні;

- копією паспорта ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Вивчивши матеріали справи, надані письмові пояснення та заяви, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 станом на день звернення ОСОБА_3 з заявою до відділку поліції дійсно мав заборгованість по сплаті аліментів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 про те, що після того як йому стало відомо про наявність відкритого виконавчого провадження у відношенні нього, він станом до теперішнього часу у повному обсязі виконує рішення суду та сплачує аліменти у встановленому рішенням суду розмірі, спростовується долученим до матеріалів справи розрахунком заборгованості, наданим державним виконавцем від 14.12.2021.

Доказів того, що ОСОБА_1 станом на час розгляду справи у суді сплатив виниклу заборгованість по аліментам , правопорушником надано не було.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Доказів того, що ОСОБА_1 притягувалася протягом року до адміністративної відповідальності матеріали справи не містять. ОСОБА_1 займається підприємницькою діяльністю (ФОП). Враховуючи вказане та характер вчиненого правопорушення вважаю за можливе застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк двісті сорок годин.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.23, 33, 183-1, 283, 284 КУпАП України, суддя -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Виконання постанови доручити органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, не пізніше дня, наступного за днем набрання нею законної сили.

Про виконання постанови повідомити суд.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок в дохід держави (Стягувач: Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Призначення платежу: Судовий збір на користь держави).

Відповідно до вимог ст. ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Н.С. Звєздова

Строк пред`явлення виконавчого документа «____»_____________ 20___р.

Постанова набрала законної сили «____»_____________ 20___р.

Дата видачі постанови «____»_____________ 20___р.