Провадження № 33/801/770/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іванченко Я. М.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 серпня 2022 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн на користь держави.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У скарзі зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є недостовірним доказом, таким, що складений з порушенням вимог порядку його складення. Факт керування ним транспортним засобом та факт зупинки працівниками поліції транспортного засобу не встановлений. Докази на підтвердження факту його відмови від проходження огляду в матеріалах справи відсутні.

У судове засідання, призначене на 23 вересня 2022 року, ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Панасюк І.І. не з`явилися.

22 вересня 2022 року від адвоката Панасюка І.І. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням захисника у відпустці. До заяви додано копію довідки голови Ради адвокатів Вінницької області №199 від 06 вересня 2022 року (а.с.59-60).

У зв`язку із задоволенням вказаної заяви, розгляд справи відкладено на 07 жовтня 2022 року о 09 год. 00 хв.

У судове засідання, призначене на 07 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 та адвокат Панасюк І.І. не з`явилися.

07 жовтня 2022 року від ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (Вх.№7599), в якому він просив відкласти розгляд справи у зв`язку із перебуванням на лікуванні в медичному центрі «Статус» в зв`язку із запаленням пневмонії.

Також, 07 жовтня 2022 року від адвоката Панасюка І.І. через канцелярію суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (Вх.№7598), в якому він просив відкласти розгляд справи у зв`язку із перебуванням на лікарняному.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Апеляційний суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні, оскільки зазначені в клопотаннях про відкладення розгляду справи обставини не підтверджені жодними доказами, і вони не перешкодили апелянту та його захиснику подати згадані вище клопотання в день проведення судового засідання через канцелярію суду, тобто особисто.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У статті 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №264577, складеного інспектором взводу №1 роти №4 БУПП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Курочкою В.О., 03 червня 2022 року о 05 год. 40 хв. в м. Вінниця по вул. Київська, біля буд. 173, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 217130», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510». Проба позитивна - 0,33 проміле (а.с.2).

Результати огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, зазначені в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів 0,33 проміле (а.с.6).

До протоколу додано результати показників приладу «Drager Alcotest 7510» з цифровим показником 0,33 проміле (а.с.3).

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

У підпункті а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, та надав їм правову оцінку.

Висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про недоведеність факту керування ним транспортним засобом, однак, такі доводи відхиляються апеляційним судом з огляду на наступне.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №264577 від 03.06.2022 будь-які пояснення (заперечення) ОСОБА_1 з приводу суті адміністративного правопорушення та опису установлених обставин, зокрема, щодо керування транспортним засобом, відсутні.

Позиція ОСОБА_1 з приводу того, що його транспортний засіб був припаркований в м. Вінниці по вул. Київській, 173, а він прийшов до автомобіля за речами спростовується відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що огляд на стан сп`яніння проводився поліцейським на блокпосту. ОСОБА_1 під час проведення огляду не повідомляв поліцейського про вказані обставини.

Крім того, зміст протоколу був зачитаний поліцейським ОСОБА_1 , після чого останній також не висловив будь-яких заперечень з приводу факту керування (чи не керування) транспортним засобом.

Також ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що він не погоджувався з результатом огляду, проведеного поліцейським.

Відповідно до пункту 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103, огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 6 вказаного Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 9 Порядку).

Із вказаних положень слідує, що у разі незгоди водія з результатами проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу такий огляд може бути проведений в закладі охорони здоров`я, однак, на пропозицію поліцейського проїхати для проходження огляду в медичний заклад ОСОБА_2 відмовився, що встановлено з відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

Таким чином, в поліцейського були наявні всі підстави для складення відносно ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких заперечень з приводу факту вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 також не висловив.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини узгоджуються із обставинами, які відображені на відедеозаписі з нагрудної камери працівника поліції.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, повно та об`єктивно з`ясовано фактичні обставини справи суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначаючи про складення протоколу з порушенням вимог порядку його складення апелянт не вказав в чому полягають такі порушення.

Підсумовуючи, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало