Провадження № 3/686/4659/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в особі судді Піндрака О.О., з участю секретаря Біланя І.В., прокурора Загродської Л.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, жителя АДРЕСА_1 , голови Хмельницької районної ради,

за ст.ст. 1727 ч. 1, 1727 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він, обіймаючи посаду голови Хмельницької районної ради, всупереч вимогам п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив Національне агентство про реальний конфлікт інтересів, що виник у нього під час видання розпорядження від 11.05.2021 № 27/02-05к «Про надання матеріальної допомоги ОСОБА_1 » та від 10.08.2021 № 26/02-06в «Про надання частини щорічної відпустки ОСОБА_1 », яким встановив собі розміри матеріальної допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Тобто ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 1727 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), як неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Також ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він, обіймаючи посаду голови Хмельницької районної ради, всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, підписавши розпорядження від 11.05.2021 № 27/02-05к «Про надання матеріальної допомоги ОСОБА_1 » та від 10.08.2021 № 26/02-06в «Про надання частини щорічної відпустки ОСОБА_1 », яким встановив собі розміри матеріальної допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Тобто ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 КУпАП, як прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що виплата йому, як голові Хмельницької районної ради, здійснювалась відповідно до рішення сесії Хмельницької районної ради від 09.12.2020 № 5-1/2020 «Про присвоєння рангу та визначення умов оплати праці голові Хмельницької районної ради». Здійснені виплати на виконання рішення сесії розпорядженням голови не перевищили граничний ліміт виплат, встановлений рішенням сесії. Відповідно, оскільки голова ради був рішенням сесії наділений дискреційними повноваженнями та у зв`язку з відсутністю заступника голови ради підпис розпоряджень про призначення матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги для оздоровлення був накладений відповідно адміністративних повноважень голови ради як особи, що єдина уповноважена підписувати такі документи. Відповідно голова ради діяв як керівник органу з дискреційними повноваженнями, а не як зацікавлена особа, оскільки розпорядження не порушують визначених рішенням сесії вимог оплати праці.

Зазначив також, що відповідно до ст. 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» голова є розпорядником коштів, передбачених на утримання ради та її виконавчого апарату. В Хмельницькій районній раді відсутні, окрім голови ради, посадові особи, які мали б право розпоряджались коштами та підписувати платіжні документи на заробітну плату, матеріальну допомогу та премії.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 26 преміювання голів обласних, районних і районних у містах рад, їх заступників, сільських, селищних і міських голів, установлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірах, визначених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

Оскільки приймалось відповідне рішення, що визначило розмір надбавок, преміювання, матеріальної допомоги було визначене рішенням сесії Хмельницької районної ради від 09.12.2020 № 5-1/2020, пунктом 6 якого визначено надавати матеріальну допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати у межах затвердженого фонду оплати праці та економії коштів на оплату праці.

В зв`язку з тим, що виплачені кошти не перевищують середньомісячної заробітної плати у межах затвердженого фонду оплати праці та економії коштів на оплату праці, вважає, що склади інкримінованих йому правопорушень відсутні, він діяв в межах повноважень, визначених законодавством та наданих рішенням сесії.

Прокурор, підтримуючи пред`явлене ОСОБА_1 обвинувачення, зокрема вказав, що останній, як голова районної ради, реалізував свої службові повноваження, які є дискреційними, підписавши 11.05.2021 розпорядження № 27/02-05к «Про надання матеріальної допомоги ОСОБА_1 » та 10.08.2021 розпорядження № 26/02-06в «Про надання частини щорічної відпустки ОСОБА_1 », відповідно до яких вирішив виплатити собі матеріальну допомогу для оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових проблем в розмірі середньомісячної заробітної плати.

Відповідно до Методичних рекомендацій № 5 від 02.04.2021 дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймаючи те чи інше рішення (вчиняючи ту чи іншу дію) по суті стоїть перед вибором задоволення публічного інтересу (на користь держави, територіальної громади) або приватного інтересу (власних інтересів, інтересів близьких осіб) - суперечність між приватним інтересом та повноваженнями.

Тому навіть за умови, що особа, маючи приватний інтерес, приймає об`єктивні та неупереджені рішення, вона вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів.

З урахуванням наведеного прокурор просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за ч. 1 та ч. 2 ст. 1727 КУпАП та призначити стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження в справі підлягає закриттю, за відсутністю складу інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Хмельницької районної ради від 09.12.2020 № 4-1/2020 «Про обрання голови Хмельницької районної ради» ОСОБА_1 обрано на посаду голови районної ради, якому рішенням цієї ж ради від 09.12.2020 № 5-1/2020 встановлено відповідно 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах третьої категорії посад. 09.12.2020 ОСОБА_1 прийнято присягу посадової особи місцевого самоврядування.

Згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюються вимоги ч. 1 ст. 28 цього Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а також він належить до переліку службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, визначених у примітці до ст. 56 Закону (посада, яка ч. 1 ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» віднесена до третьої категорії посад органів місцевого самоврядування).

Відповідно до п.п. 10, 11, 12 ч. 6, ч. 7 ст. 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» голова районної ради здійснює керівництво виконавчим апаратом ради та є розпорядником коштів, передбачених на утримання ради та її виконавчого апарату, в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Підпунктом 3 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» (далі - Постанова КМУ № 268) встановлено, що керівникам органів, зазначених у п. 1 цієї постанови (абз.2 п. 1 - посадових осіб органів місцевого самоврядування), у межах затвердженого фонду оплати праці надано право надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника (місячного грошового забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького складу).

Відповідно до абз. 2 п. 6 Постанови КМУ № 268 преміювання, зокрема, голів районних рад, установлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірах, визначених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

Пунктом 6 рішення першої сесії Хмельницької районної ради VIII скликання від 09.12.2020 № 5-1/2020 «Про затвердження надбавки до посадового окладу, здійснення преміювання та надання матеріальної допомоги голові районної ради» передбачено надання голові районної ради матеріальної допомоги для оздоровлення при наданні щорічної відпустки та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати у межах затвердженого фонду оплати праці та економії коштів на оплату праці.

Таким чином вказаним рішенням Хмельницької районної ради ОСОБА_1 наділено дискреційними повноваження щодо виплати собі, як голові районної ради, матеріальної допомоги для оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань у визначеному районною радою розмірі.

Реалізуючи ці повноваження, ОСОБА_1 підписав розпорядження від 11.05.2021 № 27/02-05к «Про надання матеріальної допомоги ОСОБА_1 » та від 10.08.2021 № 26/02-06в «Про надання частини щорічної відпустки ОСОБА_1 », відповідно до яких передбачались виплати йому, як голові ради, матеріальної допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати, який відповідав розміру, визначеного районною радою.

Законом України № 1079-IX від 15.12.2020 Закон України «Про запобігання корупції» доповнено ст. 35-1 особливості врегулювання конфлікту інтересів, що виник у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до положень якої:

1. Правила врегулювання конфлікту інтересів у діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, суддів, суддів Конституційного Суду України, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

2. У разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

У разі якщо неучасть особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідним колегіальним органом.

Відповідно до ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»:

1. Сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради публічно повідомляє про конфлікт інтересів, який виник під час участі у засіданні ради, іншого колегіального органу (комісії, комітету, колегії тощо), відповідному колегіальному органу та не бере участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідним колегіальним органом.

2. Якщо неучасть осіб, зазначених у частині першій цієї статті, у прийнятті рішення призведе до втрати повноважності відповідної ради, іншого колегіального органу, особи, у яких наявний конфлікт інтересів, беруть участь у прийнятті радою, іншим колегіальним органом рішення, за умови публічного самостійного повідомлення про конфлікт інтересів під час засідання колегіального органу.

3. Якщо повідомлення про конфлікт інтересів здійснено на засіданні ради, іншого колегіального органу, інформація про таке повідомлення обов`язково вноситься до протоколу засідання ради, іншого колегіального органу.

Як пояснив ОСОБА_1 при прийнятті районною радою рішення від 09.12.2020 № 5-1/2020 «Про присвоєння рангу та визначення умов оплати праці голові Хмельницької районної ради» він участі в голосуванні не брав через наявний конфлікт інтересів. Доказів, які б спростовували ці пояснення, матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно зі ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

На підставі ч. 1 і 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно зі ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Так, за ч. 1 ст. 1727 КУпАП відповідальність настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а згідно з ч. 2 цієї статті відповідальність настає за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Диспозиції вказаних статей є бланкетними і лише описують безпосередньо самі правопорушення, але для повного визначення ознак цих правопорушень відсилають до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які визначають правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Зокрема, такі норми мають загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Визначення терміну «правопорушення, пов`язаного з корупцією», про який йде мова у главі 13-А КУпАП міститься у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» і є діянням, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 Закону, за яке законодавством України встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. Вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів містить розділ V Закону України «Про запобігання корупції», зокрема ст. 28, яка зобов`язує осіб, зазначених у п. 1 і 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі НАЗК чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів, а бланкетні диспозиції ч. 1 ст. 1727 і ч. 2 ст. 1727 КУпАП відсилають до ЗУ «Про запобігання корупції» і кореспондується з ч. 1 ст. 28 цього Закону, яка у свою чергу передбачає конкретні зобов`язання.

Згідно з приміткою до ст. 1727 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Аналогічне визначення реального конфлікту інтересів міститься і у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», де розкривається зміст такого терміну як приватний інтерес, яким є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Виходячи із системного аналізу вказаних термінів, для встановлення факту реального конфлікту інтересів необхідно чітко установити, що: а) приватний інтерес наявний; б) він суперечить службовим чи представницьким повноваженням; в) така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій. Для встановлення ж наявності факту прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, у тому числі і для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно також встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, у чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного із зазначених фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає, а тому встановлення таких обставин в обов`язковому порядку має бути відображено як у протоколі про правопорушення, пов`язане з корупцією, так і у судовому рішенні.

ОСОБА_1 видані розпорядження від 11.05.2021 № 27/02-05к «Про надання матеріальної допомоги ОСОБА_1 » та від 10.08.2021 № 26/02-06в «Про надання частини щорічної відпустки ОСОБА_1 », відповідно до яких передбачались виплати йому, як голові ради, матеріальної допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Ці розпорядження видані виключно у межах розмірів, визначених рішенням 1 сесії Хмельницької районної ради 8 скликання від 09.12.2020 р. № 5-1/2020, яким фактично надано дозвіл на здійснення виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення голові районної ради в розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати.

Жодних відомостей та доказів на підтвердження того, що внаслідок визначення матеріальної допомоги голові ради було перевищено фонд оплати праці районної ради чи нераціонально використано кошти бюджету, матеріали справи не містять.

Наведене свідчить про те, що приватний інтерес ОСОБА_1 в отриманні матеріальної допомоги не суперечив його службовим і представницьким повноваженням та не впливав на об`єктивність чи неупередженість прийнятого рішення.

Зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що при виданні розпоряджень ОСОБА_1 міг прийняти рішення про виплату матеріальної допомоги у меншому, ніж середньомісячна заробітна плата, розмірі, не може саме по собі свідчити про наявний реальний конфлікт інтересів. Разом з тим, не доведено, що визначений в розпорядженнях голови районної ради розмір матеріальної допомоги перевищував наявний фонд оплати праці чи відрізнявся у відсотковому відношенні від розміру матеріальної допомоги, яку було вирішено надавати іншим працівникам.

Відтак, видаючи розпорядження № 27/02-05к від 11.05.2021 та від 10.08.2021 № 26/02-06в, ОСОБА_1 не мав реального конфлікту інтересів між його приватним інтересом та службовими повноваженнями голови Хмельницької районної ради, який би впливав на об`єктивність або неупередженість прийняття ним рішень, або ж на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, оскільки останній діяв у межах чинного законодавства України і всі умови законності (у тому виді, як вони є на теперішній час) щодо прийнятих розпоряджень дотримані.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких i узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення вiд 18 січня 1978 року у справі «Iрландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Оцінюючи встановлені факти, суд приходить до висновку, що вчинення ОСОБА_1 правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ст.ст. 1727 ч. 1, 1727 ч. 2 КУпАП, за викладених у протоколах про адміністративне правопорушення обставин не доведено, а тому провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284, 294 КУпАП,

постановив:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.ст. 1727 ч. 1, 1727 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: