Кагарлицький районний суд Київської області
_____________________________________________________________________________
17.10.2022 Справа №: 368/571/22
провадження 3-зв/368/3/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2022 рокум. Кагарлик

Суддя Кагарлицького районного суду Київської області - Шевченко І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід судді Кагарлицького районного суду Київської області Іванюті Т.Є., -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Кагарлицького районного суду Київської області Іванюти Т.Є., знаходяться адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

16 вересня 2022 року особою щодо якої складено протокол ОСОБА_1 подано до суду заяву про відвід судді Кагарлицького районного суду Київської області Іванюті Т.Є., обґрунтовуючи наступним.

Статтею 2. Законодавство України про адміністративні правопорушення визначено, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Рада суддів України в п. 4 рішення № 34 від 08.06.2017 роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Внаслідок цього, суди за аналогією використовують положення Кримінального процесуального кодексу України.

Підстави відводу (самовідводу) судді в кримінальному процесі визначені ст.ст. 75-76 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Положеннями ч. 5 ст. 80 КПК України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим.

За змістом ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 7 КУпАП встановлено, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Із наведених норм КУпАП вбачається, що завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення є вирішення справи в точній відповідності із законом, тобто виключно із дотриманням порядку встановленого законом, а отже порушення цього порядку унеможливлює притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України визначено, що звинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви відносно доведення вини особи мають тлумачитись на її користь (особи), ст. ст. 245, 276, 280 КУпАП передбачено, що завданням провадження по справах про адміністративні правопорушення є своєчасне. всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та забезпечення процесуального порядку розгляду справи.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016р.), як і у кримінальному провадженні, суд у справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Частина 1 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлює: суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод гарантованих Конституцією та законами України.

Як КУпАП, так і КПК України, застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Щодо ознак безсторонності суду, то він повинен сприйматися таким з об`єктивного погляду з достатніми гарантіями для виключення будь яких легітимних сумнівів із цього приводу (пункти 125, 126 рішення ЄСПЛ від 6 жовтня 2011 року у справі «Агрокомплекс проти України).

Ч.1 ст. 2 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», а саме: суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», де кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Під час розгляду справи, суддею прийнято рішення самостійно відшукати докази його ніби то винуватості. Так, суддя під час відбирання пояснення у свідка ставила повторні питання, на які неодноразово уже було надано свідком відповідь.

Вказаною суддею прийнято рішення, щодо виклику працівника поліції з метою надання пояснень по справі, що суперечить принципу змагальності сторін та в такий спосіб очевидним є той факт, що будуть отримані нові докази ніби то його винуватості у вигляді наданого пояснення працівника поліції, яке наразі відсутнє у матеріалах справи, такі дії судді суперечить сталої практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016р.), як і у кримінальному провадженні, суд у справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Та інші наведені вище норми Законодавства України.

У зв`язку з такими діями вважає, що наявні підстави для відводу судді Іванюти Т.Є. від участі у розгляді справа: Справа: ЄУН № 368/571/22, передбачені ст. 75 КПК України, а суддя Іванюта Т.С. не може брати участь у розгляді зазначеної справи і підлягає відводу.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під виливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Окремо наголошує, що суддя не може брати на себе функції адвоката суб`єктів владних повноважень, які складали протокол, а тому доцільним є у даному випадку роз`яснення постанови від 29 серпня 2018 року у справі № 492/446/15-а (провадження № 11-611апп18) Великої Палати Верховного Суду, де обґрунтовуючи необхідність відступу від позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2013 року у справі № 21-241а13, також врахувала правовий висновок ЄСПЛ, сформований у рішенні у справі «Щокін проти України» (заяви № 23759/03 та № 37943/06, п. 50-56).у разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2018 року у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення завжди трактуються на користь особи.

Тому не врахування суддею основоположних вимог діючого Законодавства України у нього викликали об`єктивні сумніви у його неупередженості, а відтак він недовіряє судді Каневському В.О. слухати дану справу, та вважає, що відповідно до рішення ЄСПЛ на ряду з іншими у справах «Микаллеф проти Мальти» та «Мезнарич проти Хорватії» ЄСПЛ: кожний суддя у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості зобов`язаний вийти з процесу.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2022 року вказану справу про розгляд заяви про відвід судді Іванюті Т.Є. передано судді Шевченко І.І.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. Заяв та клопотань не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, яка вона бажає дати пояснення.

Діючими нормами КУпАП не визначено порядку розгляду заяви про відвід.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У ст. 55 Конституції України закріплено одну з найважливіших гарантій здійснення конституційних та інших прав і свобод людини і громадянина, а саме право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

При цьому положення наведеної статті відповідають зобов`язанням України, які виникли, зокрема, у зв`язку з ратифікацією Україною Міжнародного пакту про громадянські та політичні права,людини і основоположних свобод; Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що згідно зіст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч. 1ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, імперативно встановлено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Таким чином, з метою забезпечення виконання положень ст.1 КУпАП та ч. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, при вирішенні питання розгляду заяви про відвід судді з метою швидкого розгляду справи та запобігання спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права кримінального процесуального права та, при вирішенні питання про розгляд заяви про відвід слід керуватися ст.ст.75-81 КПК України.

Відповідно до ст. 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що суддя Кагарлицького районного суду Київської області Шевченко І.І. не розглядає адміністративну справу по суті, а лише розглядає заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кагарлицького районного суду Київської області Іванюти Т.Є. в межах доводів, вказаних у заяві про відвід від 16.09.2022 року.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган /посадова особа/ оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Розглядаючи дану заяву про відвід, суддя бере до уваги, що для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Такі обставини при розгляді заяви про відвід судді Іванюти Т.Є. не встановлені, заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, доводи викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді.

Так, як вбачається з самої заяви про відвід, ОСОБА_1 не згодний з процесуальними рішенням, постановленими суддею при розгляді вищевказаних справ. Проте, незгода з прийнятим суддею процесуальним рішенням у справі не може бути підставою для відводу судді.

Суд наголошує, що не може бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто, в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Враховуючи наведене, у судовому засіданні не знайшли підтвердження факти, викладені у заяві ОСОБА_1 , а тому заява про відвід судді Іванюті Т.Є. задоволенню не підлягає.

З урахуванням вищенаведеного,керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, ст. ст. 7, 24, 245, 252, 271 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід судді Кагарлицького районного суду Київської області Іванюти Т.Є. по адміністративній справі № 368/571/22 залишити без задоволення.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 17.10.2022 року.

Суддя: І.І. Шевченко