СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/9982/22
пр. № 3/759/4898/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Кириленко Т.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП.,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 073300 від 05.06.2021 водій ОСОБА_1 о 23 годині 40 хвилин 04 червня 2022 року по вул. Чорнобильська у м. Києві, керував транспортним засобом Volkswagen LT 35, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Федоров Д.С. проти обставин, викладених у зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення заперечували, пояснюючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду та підпису у протоколі, у зв`язку з тим, що він автомобілем не керував.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, його представника, оглянувши відеозапис з боді камери, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу на те, що вчинення особою правопорушення має підтверджуватись доказами, а процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема, й за частиною першою статті 130 КУпАП, яка розпочинається із складання уповноваженою особою УПП ДПП протоколу про адміністративне правопорушення (якому має передувати роз`яснення прав особі) і закінчується ухваленням судом судового рішення за результатами розгляду відповідного адміністративного матеріалу щодо особи, - повинна бути дотриманою на кожному етапі та відповідати чинному законодавству України.

Cуду не надані належні та допустимі докази, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем.

Зазначена обставина також спростовується наданим поліцією відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був затриманий поліцейськими за бійку із сусідом, однак відсутні будь-які дані про факт керування ним автомобілем. При цьому з даного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 факт керування автомобілем заперечується.

Додані до матеріалів справи письмові пояснення свідка ОСОБА_2 про те, що по вул. Прилужна, 17 сталася бійка в стані алкогольного спяніння, в результаті чого одна людина спробувала зникнути з місця події на машині Merscedes Sprinter білого кольору, в результаті чого протаранив сміттєвий бак суд не приймає до уваги в якості доказу, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 о 23.40год. в м. Києві по вул. Чорнобильській, 17 керував автомобілем Volkswagen LT 35.

Відповідно до статті 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практикою Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), приймаючи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та виходячи з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини наголошує, що при оцінці доказів суд застосовує критерій доведення вини особи «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх, переконливих та належних доказів, які б «поза розумним сумнівом» підтверджували вину водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили факт порушення ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту першого статті 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Керуючись ст. 7, ч. 1 ст. 9, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити на підставі пункту першого статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня ухвалення постанови.

Суддя Т.В.Кириленко