ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/4994/22

Номер провадження 3/495/2570/2022

12 вересня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О. розглянувши матеріали, що надійшли від ві дділу прикордонної служби «Старокозаче» НОМЕР_1 прикордонний загін Південне регіональне управління Державна прикордонна служба України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

18.07.2022 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонний загін Південне регіональне управління Державна прикордонна служба України надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, за ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення гр. ОСОБА_1 .

06.07.2022 року офіцером прикордонної служби було складено адміністративний протокол серії ПдРУ № 163749 відносно гр. ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що 06 липня 2022 року близько 10 год. 05 хв. прикордонним нарядом "Прикордонний патруль" було виявлено громадянку ОСОБА_1 , яка на транспортному засобі NISSAN д.н. НОМЕР_2 на 59 км. транзитної ділянки автомобільної дороги Одеса-Рені, що проходить по території Республіки Молдова (є власністю України) здійснила з`їзд з автомобільної дороги на територію Республіки Молдова, зупинившись біля місця несення служби прикордонного наряду Республіки Молдова, чим незаконно, поза пунктами пропуску перетнула державний кордон з України в Республіку Молдова. Своїми діями порушила вимогу ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України від 04.11.1991 року.

За вищезазначені дії передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання особа не з`явилась. Однак захисник гр. ОСОБА_2 , - адвокат Гула А.С., подав до суду клопотання, відповідно до якого просив суд закрити провадження по вказаній справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 , складу адміністративного правопорушення. Своє клопотання обґрунтовує зокрема тим, що протокол серії ПдРУ № 163749 складений відносно гр. ОСОБА_1 ,за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є таким, що складений з чисельними порушеннями чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. ст.251 КУпАП).

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до приписів 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу правопорушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином, ч. 1 ст. 256 КУпАП та Порядком передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються всі наявні відомості про особу правопорушника. Вказаними нормативними актами не передбачено обов`язкове встановлення та/або зазначення у адміністративному протоколі всіх можливих анкетних даних правопорушника, а саме: місця або дати народження, місця проживання та інших.

Судом встановлено

З протоколу вбачається, що 06 липня 2022 року близько 10 год. 05 хв. прикордонним нарядом "Прикордонний патруль" було виявлено громадянку ОСОБА_1 , яка на транспортному засобі NISSAN д.н. НОМЕР_2 на 59 км. транзитної ділянки автомобільної дороги Одеса-Рені, що проходить по території Республіки Молдова (є власністю України) здійснила з`їзд з автомобільної дороги на територію Республіки Молдова, зупинившись біля місця несення служби прикордонного наряду Республіки Молдова, чим незаконно, поза пунктами пропуску перетнула державний кордон з України в Республіку Молдова. Своїми діями порушила вимогу ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України від 04.11.1991 року.

В своїх поясненнях наданих гр. ОСОБА_1 , зазначає, що вона під час зазначених подій не перебувала за кермом транспортного засобу Ніссан, д.н. НОМЕР_2 , відповідно вона не могла керувати ним та здійснювати з`їзд з автомобільної дороги, як то зазначено в матеріалах адміністративного провадження. Остання знаходилась у вказаному транспортному засобі як пасажир на передньому сидінні біля водія, за кремом був її чоловік.

Судом встановлено, що захисником гр. ОСОБА_1 , - адвокатом Гула А., було здійснено адвокатський запит до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Так 11.08.2022 року керівництвом НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, було надано відповідь на вищезазначений адвокатський запит. У відповіді було зазначено, що керівництвом було розглянуто лист стосовно надання моменту фіксації камерами відео спостереження, в якому чітко видно транспортний засіб марки NISSAN д.н. НОМЕР_2 , а також осіб, що перебували у ньому під час перетинання контрольного поста «Удобне» в напрямку МАЯКИ, та повідомлено про те, що відеоматеріали відсутні.

Таким чином, суд не вбачає належних доказів того, що саме гр. ОСОБА_1 , перебувала 06 липня 2022 року близько 10 год. 05 хв., за кермом транспортного засобу NISSAN д.н. НОМЕР_2 на 59 км. транзитної ділянки автомобільної дороги Одеса-Рені.

Так суд зазначає, що відповідно до опису адміністративної справи № 02909/2022 складеного начальником відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », Кащук А,, матеріали які надійшли стосовно гр. ОСОБА_1 , складаються з: 1) протокол про адміністративне правопорушення; 2) копії документів, що посвідчують особу; 3) рапорт прикордонного наряду; 4) рапорт СЗПН.

Натомість з протоколу вбачається, що гр. ОСОБА_1 , відмовилась від пояснень, та підпису протоколу.

Гр. ОСОБА_1 , відмовилась в присутності свідків: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Однак в матеріалах справи відсутні пояснення вказаних свідків, стосовно подія яка була зазначена в протоколі серії ПдРУ № 163749 складеного відносно гр. ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так суд порівнюючи зміст матеріалів справи, зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення був складений за відсутності первинних рапортів інспектора ДПС, сержанта ОСОБА_5 , та інспектора ДПС, старшого зміни прикордонних нарядів ОСОБА_6 , оскільки в протоколі відсутні відомості, щодо вказаних службових осіб які здійснювали прикордонний патруль.

Щодо рапортів інспектора ДПС, сержанта ОСОБА_5 , та інспектора ДПС, старшого зміни прикордонних нарядів ОСОБА_6 , суд вважаю що рапорт вказаних службових осіб, не є беззаперечним доказом, оскільки у розумінні ст. 251 КУпАП, такий рапорт не може вважатися належним і допустимим доказом у вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

В такому випадку суд проводить аналогію рапорту службової особи прикордонної служби, та рапорту поліцейського.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суду від 20.05.2020 р. у справі № 524/5741/16-а. Верховний Суд, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Суд враховує принцип jura novit curia («суд знає закони»), який передбачає обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Даний принцип викладений у постановах Верховного суду у справах № 537/4259/15-ц та № 917/1739/17.

Суд забов`язаний дотримуватись принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Таку ж позицію висловив Верховний суд у справі №463/1352/16-а.

Доктрина «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».

Іноді використовується також фраза: «плід отруєного дерева».

Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.

На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

Суд вважає, що поза розумними сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як таких що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Таку ж позицію висловив Верховний суд в постанові Касаційного кримінального суду від 09 квітня 2020 року у справі № 761/43930/17, де зазначив. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, як такий, що складений з порушенням вимог законодавства, не може вважатися допустимим доказом і бути покладеним в основу доведеності вини особи, що притягується до відповідальності.

Інші докази не вказують на беззаперечне доведення вини гр. ОСОБА_1 , у вчиненні інкримінованого її правопорушення в передбаченому законом порядку.

Таким чином суд приходить до висновку, щодо неможливості констатувати об`єктивну сторону правопорушення, а саме, щодо вчинення особою дій викладений в фабулі протоколу, що в свою чергу є основним правилом застосування ст. 256 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність вини гр. ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.247, 256, ч. 1 ст. 204-1, 283-285 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти діб з моменту її винесення.