Справа №: 630/333/22
Провадження № 3/630/101/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 вересня 2022 рокум. Люботин

Суддя Люботинського міського суду Харківської області Малихін О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області Луценко І.В. справу, яка надійшла від Управління стратегічних розслідувань в Харківській області, про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пісочин Харківської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, депутата Люботинської міської ради Харківської області, ідентифікаційний НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП

в с т а н о в и в:

На розгляд до суду надійшли протоколи № 136 та № 137, складені 03 серпня 2022 року старшим оперуповноваженим Управління стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Куліком С.Г., в яких вказано, що ОСОБА_1 як депутат VІІ скликання Люботинської міської ради Харківської області порушив вимоги ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14 жовтня 2014 року (у редакції Закону України від 17 вересня 2020 року № 912-ІX), ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (у редакції Закону України від 17 листопада 2020 року № 1009-ІХ), тим самим вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені частинами 1 і 2 статті 172-7 КУпАП.

Як зазначено в протоколі № 136 від 03 серпня 2022 року, ОСОБА_1 , будучи депутатом Люботинської міської ради Харківської області VIII скликання, являючись згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, маючи приватний інтерес, який зумовлений майновим інтересом у вигляді надбавки, самостійно публічно 24 грудня 2020 року не повідомив на сесії цієї ради, у встановленому ст. 35 Закону № 1700- VII (у редакції Закону України від 17 вересня 2020 року № 912-ІХ), ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (у редакції Закону України від 17 листопада 2020 року № 1009-ІХ) порядку про наявність у нього реальною конфлікту інтересів перед розглядом питання № 14 про встановлення йому, як секретареві вказаної ради, розміру надбавки.

Крім цього, в протоколі № 137 від 03 серпня 2022 року вказано, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Люботинської міської ради Харківської області VIII скликання, являючись згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогами ст. 35 Закону № 1700- VII (у редакції Закону України від 17 вересня 2020 року № 912-ІХ), ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (у редакції Закону України від 17 листопада 2020 року № 1009-ІХ), діючи умисно, маючи приватний інтерес, який зумовлений майновим інтересом у вигляді надбавки, 24 грудня 2020 року в умовах реального конфлікту інтересів вчинив дії, а саме взяв участь у засіданні ІІІ сесії цієї ради піж час розгляду питання № 14 про встановлення йому, як секретареві вказаної ради, розміру надбавки, і проголосував «за».

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, заперечив та своєї провини у вчиненні правопорушень не визнав. Він пояснив, що постановою КМУ № 268 від 09 березня 2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» були затверджені умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування. Відповідно до п. 2 цієї Постанови до повноважень керівника органу місцевого самоврядування віднесено встановлення керівним працівникам і спеціалістам управлінь, відділів, інших структурних підрозділів, які безпосередньо займаються розробленням проектів нормативно-правових актів, проводять експертизу проектів таких актів, якщо положеннями про підрозділи передбачено виконання такої роботи, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 100% посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та надбавки (винагороди) за вислугу років. Отже, лише до повноважень міського голови, як керівника органу місцевого самоврядування, належить встановлення посадовим особам цього органу надбавок за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи; міська рада не має права приймати рішення щодо збільшення або зменшення граничних розмірів надбавок, встановлених Постановою КМУ № 268 від 09 березня 2006 року. Відповідно до п. 6 цієї ж Постанови встановлення надбавок посадовим особам здійснюється міським головою шляхом прийняття розпорядження. Натомість рішенням Люботинської міської ради Харківської області № 35 від 24 грудня 2020 року був визначений алгоритм оплати праці працівників виконавчих органів Люботинської міської ради Харківської області, визначений Постановою КМУ № 268 від 09 березня 2006 року. Від так, на думку ОСОБА_1 , у нього був відсутній реальний конфлікт інтересів, оскільки рішенням Люботинської міської ради Харківської області № 35 від 24 грудня 2020 року йому, як секретарю міської ради, не були встановлені інші умови праці, ніж ті що передбачені урядовою постановою, рішенням міської ради не визначались, і у нього як посадової особи не виникали будь-які переваги, які б могли зумовити особистий інтерес. Тому його особисте голосування як секретаря міської ради 24 грудня 2020 року за проект рішення не викликає суперечностей між його приватним інтересом та представницькими повноваженнями, які б могли вплинути на об`єктивність прийняття рішення чи виконання ним своїх повноважень.

З огляду на надані пояснення, ОСОБА_1 просив закрити провадження в справі щодо нього за відсутністю події і складу правопорушення.

Прокурор Луценко І.В. в судовому засіданні наголосила на обґрунтованості складених у відношенні ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення, оскільки в його діях наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та просила притягнути його до адміністративної відповідальності, призначивши адміністративне стягнення у виді штрафу в межах, визначених санкції, встановленої ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та прокурора Луценко І.В., дослідивши письмові матеріали адміністративної справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Рішенням І сесії VІІІ скликання Люботинської міської ради Харківської області № 1 від 30 листопада 2020 року «Про початок повноважень депутатів Люботинської міської ради Харківської області» визнано повноваження ОСОБА_1 як депутата Люботинської міської ради Харківського району Харківської області.

Рішенням І сесії VІІІ скликання Люботинської міської ради Харківської області № 8 від 04 грудня 2020 року депутата Люботинської міської ради ОСОБА_1 обрано секретарем ради.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Згідно протоколу пленарного засідання ІІІ сесії Люботинської міської ради VІІІ скликання від 24 грудня 2020 року начальник міського фінансового управління І.Яковенко доповідала стосовно питання порядку денного «Про умови оплати праці міського голови, посадових осіб, службовців та робітників Люботинської міської ради та її виконавчого комітету в 2021 році». В обговоренні вказаного питання участі ніхто з присутніх на сесії депутатів, в тому числі секретар міської ради ОСОБА_1 , не брав.

Рішенням ІІІ сесії Люботинської міської ради VІІІ скликання № 35 від 24 грудня 2020 року були визначені умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до постанови КМУ від 09 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та встановлено з 01 січня 2021 року граничні розміри надбавок за виконання особливо важливої роботи та за безпосереднє розроблення проектів нормативно-правових актів, проведення експертиз проектів таких актів, що передбачено положеннями та їх службовими обов`язками, в розмірі 100% посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та вислугу років міському голові, першому заступнику міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарю міської ради, заступнику міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючій правами виконавчого комітету, начальникам самостійних управлінь, відділів та служб Люботинської міської ради та її виконавчого комітету.

Вказане рішення прийняте більшістю голосів присутніх депутатів, які згідно результатів поіменного голосування проголосували з таким результатом: «За» - 21, «Проти» - 1, «Утримались» - 3, не голосували 1. Зі списку поіменного голосування за документ № 35 від 24 грудня 2020 року «Про умови оплати праці міського голови, посадових осіб, службовців та робітників Люботинської міської ради та її виконавчого комітету в 2021 році» вбачається, що секретар міської ради ОСОБА_1 проголосував «За».

В протоколі пленарного засідання не зафіксоване звернення чи в іншій формі оголошення секретаря ради ОСОБА_1 про наявність у нього конфлікту інтересів під час розгляду і прийняття радою рішення № 35 від 24 грудня 2020 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» встановлено, що умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Постановою КМУ від 09 березня 2006 року № 268, в редакції станом на 24 грудня 2020 року, умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються органом місцевого самоврядування виходячи з умов оплати праці, встановлених цією постановою.

Відповідно до пп. «в» пп. 1 п. 2 вказаної Постанови надано право керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї Постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці установлювати надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи керівним працівникам і спеціалістам департаментів, управлінь, відділів, інших структурних підрозділів, які безпосередньо займаються розробленням проектів нормативно-правових актів, проводять експертизу проектів таких актів (якщо положеннями про підрозділи передбачено виконання такої роботи), - у розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця (дипломатичний ранг, класний чин, кваліфікаційний клас, спеціальне звання) та надбавки (винагороди) за вислугу років.

Пунктом 6 цієї Постанови передбачено, що преміювання секретарів сільських, селищних, міських рад, заступників сільських, селищних, міських голів, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, старост, установлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірах, визначених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці за рішенням сільського, селищного, міського голови.

До протоколів про адміністративні правопорушення уповноваженої особою, якою вони були складені, додано Положення про оплату праці та матеріальне стимулювання працівників виконавчого комітету Люботинської міської ради. Дослідивши текст цього Положення суд встановив, що воно було розроблено з метою впорядкування системи оплати праці… працівників виконавчого комітету міської ради… відповідно до… постанови КМУ від 09 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів». Цим Положенням (п. 12) визначені умови оплати праці, порядок встановлення доплат і надбавок, преміювання тощо працівників виконавчого комітету міської ради, зокрема, встановлено з 01 січня 2019 року граничні розміри надбавок за виконання особливо важливої роботи в розмірі 100% посадового окладу з урахуванням надбавок за ранг та вислугу років міському голові, першому заступнику міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарю міської ради, заступнику міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючій правами виконавчого комітету, начальникам самостійних управлінь, відділів та служб Люботинської міської ради та її виконавчого комітету. Встановлення доплат та надбавок до посадових окладів посадовим особам виконавчого комітету Люботинської міської ради здійснюється за розпорядженням міського голови.

З наявної в справі виписки по особовому рахунку секретаря ради ОСОБА_1 , сформованого виконавчим комітетом Люботинської міської ради за 2021 рік, вбачається, що на протязі року ОСОБА_1 отримував надбавку до посадового окладу у розмірі лише 78%.

З викладеного слід зробити висновок, що розмір надбавки за виконання особливо важливої роботи, яка була нарахована секретарю ради ОСОБА_1 та виплачена, нижчий за розмір, встановлений рішенням Люботинської міської ради № 35 від 24 грудня 2020 року, та визначений на підставі розпорядження міського голови, що виключає можливий вплив з його боку на визначення такого розміру.

Відповідно до ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст. 9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення. Відповідно до цієї норми - адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Диспозицією ч. 2 ст. 172-7 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Зазначені норми є бланкетними.

У відповідності до п.п. 1, 2, 3 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

В ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» надано визначення таким поняттям: «реальний конфлікт інтересів», «потенційний конфлікт інтересів» та «приватний інтерес».

Так, реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

При цьому, будь-який майновий інтерес - це інтерес, пов`язаний з володінням майном, майновими зобов`язаннями, цінними паперами, банківськими вкладами (кредитами).

Немайновий інтерес - це інтерес, пов`язаний з особистими, сімейними, дружніми та іншими позаслужбовими стосунками особи.

Крім того, згідно роз`яснень, які містяться в листі ВССУ від 22 травня 2017 року № 223-943/0/4-17, аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В. М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто відмінність між цими - поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу який, потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішенням як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Виходячи зі змістовного аналізу ст. 1 та ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП необхідно мати в сукупності такі ознаки: будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами; суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, і що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень.

Тобто реальний конфлікт інтересів має відбутися лише тоді, коли особа, користуючись наданими службовими повноваженнями задля задоволення приватного інтересу, приймає рішення або робить дію на користь себе або третіх осіб.

Відповідно до п. 1.1.1. розділу І Методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 29 вересня 2017 року N 839, приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях (абзац дванадцятий частини першої статті 1 Закону). Важливо підкреслити, що перелік самих стосунків не є вичерпним, адже при наданні визначення законодавцем використано словосполучення "у тому числі", тобто у дефініції окреслено лише найбільш типові форми стосунків, які можуть зумовлювати наявність майнового чи немайнового інтересу. Практично це означає, що кожен службовець при виконанні своїх повноважень повинен брати до уваги увесь спектр своїх не лише правових (юридичних), а й соціальних (приватних) відносин, які зумовлюють виникнення майнового чи немайнового інтересу. При цьому тільки такий приватний інтерес у сфері службових/представницьких повноважень, що може вплинути або впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень, спричиняє виникнення реального або потенційного конфлікту інтересів. Наявність протиріччя встановлюється в кожному окремому випадку виконання доручення, розгляду листа, здійснення контрольного заходу тощо, шляхом порівняння повноважень та існуючого у особи приватного інтересу із подальшим визначенням можливості (неможливості) такого інтересу вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішення, вчинення діяння службовою особою.

Крім того, приписи ч. 1 та 2 ст. 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», ч. 6 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно яких депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить. Депутат місцевої ради має право обирати і бути обраним до органів відповідної ради. Голосування є правом та обов`язком депутата, а участь депутата в такому голосуванні є формою здійснення його представницьких повноважень, а не проявом чи реалізацією приватного інтересу, незалежно від того, за кого голосує депутат. Тобто, волевиявлення депутата місцевої ради, у даному випадку, не може бути підставою для встановлення наявності в його діях конфлікту інтересів.

Аналізуючи досліджені під час розгляду справи докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні дані, які б з достовірністю свідчили про об`єктивні та суб`єктивні ознаки реального конфлікту інтересів, наявність суперечностей між приватним інтересами як депутата і секретаря Люботинської міської ради, які вплинули на об`єктивність та неупередженість прийняття рішення під час виконання ним вказаних повноважень депутата міської ради.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 як секретаря Люботинської міської ради.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 і ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подачі особою, щодо якої її винесено, та її захисником, а також потерпілим апеляційної скарги до органу, який виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова також може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Суддя О. О. Малихін