Справа № 308/5741/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

18.10.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Животова Є.Г., розглянувши заяву захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката ІГНАТЕНКА Сергія Сергійовича про відвід судді Феєра І.С., заявлений у справі про адміністративне правопорушення № 308/5741/21, апеляційне провадження № 33/4806/406/21, запровадженій щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою захисника Ігнатенка С.С. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.05.2021 про визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Перед початком апеляційного розгляду даної справи судді Феєру І.С. заявлено відвід захисником Ігнатенком С.С., який посилається на те, що існують обставини, які виключають участь цього судді у розгляді даної справи - мав місце побутовий конфлікт між ОСОБА_1 та членами родини судді Феєра І.С. за відповідних обставин біля ТЦ «Дастор» в м. Ужгород.

Дану заяву про відвід судді захисник Ігнатенко С.С. просить розглянути без участі сторони захисту.

Вивчивши матеріали даної справи, апеляційний суд визнає, що заявлений судді Феєру І.С. відвід підлягає задоволенню з таких підстав.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді, а останнім - самовідвід і, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.

Згідно з ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція), кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма, в тому числі й ст.53 Конвенції, гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом.

17.07.1997 Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1,2,4,7,11 відповідним Законом № 475/97-ВР, визнавши її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Відповідно до положень ст.ст. 8,9 Конституції України та ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 № 1906-IV в Україні визнається і діє принцип верховенства права; чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України; якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Щодо безсторонності суду, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності (справа Фіндлей, ор. сіt).

Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: «Існування безсторонності для цілей статті 6 параграф 1 Конвенції повинно визначатись згідно суб`єктивного тесту, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і також згідно об`єктивного тесту, тобто встановлення, чи суддя має гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно безсторонності» (справа П`єрсак, А 53 параграф 30).

Як зауважував Суд, суддя є безсторонній, поки зворотне не буде доведено (справа ле Компта, ван Лейвена і де Мейра, А 43 параграф 58). До того ж необхідно зазначити, що, крім всього, суди зобов`язані заслуговувати на довіру учасників процесу.

Європейський суд визнає, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід (справи Делкурта (А 11 параграф 31), П`єрсака (А 53 параграф 30 ) і де Куббера (А 86 параграф 26).

Одним із основних елементів у сфері запобігання корупції є врегулювання конфлікту інтересів осіб, які виконують службові повноваження, що визначено Законом України «Про запобігання корупції» (далі - Закон). У статті 1 Закону закріплено зміст поняття «потенційний конфлікт інтересів», як наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами.

Дієвим засобом уникнення конфлікту інтересів є процедура виключення державного службовця з процесу прийняття рішення, що зазнає впливу в результаті конфлікту інтересів. Аналогію можна провести з процедурою відводу або самовідводу судді, що передбачається спеціальними процесуальними законами з питань судочинства, зокрема - ст.ст. 75-81 КПК України ст.ст. 27-30 КАС України, ст.ст. 20-23 ЦПК України, ст.ст. 20,31,41 ГПК України.

Враховуючи викладене та положення ч.1 ст.2 КУпАП, апеляційний суд визнає, що в даному випадку доцільно застосувати аналогію процесуального закону і прийняття до розгляду заяви захисника про відвід судді з підстав, передбачених ст.75 КПК України, зокрема п.4 ч.1 - суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших (ніж передбачені ч.1 ст.75 КПК) обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

З цих підстав апеляційний суд визнає, що заявлений у даній справі відвід судді Феєру І.С. слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст.ст. 8,9,22,55,64,129 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 № 1906-IV, ст.ст. 1,3,28-30,35 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 2,294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Заявлений захисником ІГНАТЕНКОМ Сергієм Сергійовичем відвід судді Феєру І.С. задовольнити, а матеріали даної справи передати у відповідний відділ Закарпатського апеляційного суду для організації її повторного розподілу за виключенням відведеного судді.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя