Номер провадження: 33/813/792/22
Номер справи місцевого суду: 493/1674/21
Головуючий у першій інстанції Мясківська І. М.
Доповідач Колесніков Г. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Колеснікова Г.Я.,

за участю секретарів Кузьмук А.В., Рибачук О.І.,

учасники справи:

особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

його захисник Татаровський Володимир Юрійович,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Балтського районного суду Одеської області від 16 червня 2022 року, ухвалену під головуванням судді Мясківської І.М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Балтського районного суду Одеської області від 16 червня 2022 року ОСОБА_1 притягнуто за ст.124, ч.4ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності та, з урахуванням положень ч.2ст.36 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки (а.с.28-31).

ОСОБА_1 визнано винним у порушенні вимог п.п.10.9, 2.10є ПДР «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10 січня 2001 року №1306 (далі-ПДР), які полягали в тому, що він 19 грудня 2021 року о 17.00 годині по вул.Любомирській в м.Балті, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21063», р.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи рух заднім ходом, не впевнився, що це буде безпечно, не звернувся за допомогою сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Toyota Camry», р.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі-ДТП) транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Крім того, після ДТП за його участю вживав алкогольні напої (горілку) до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія огляд проводився із застосуванням технічного приладу «Драгер» під відеозапис, результат 1,94 проміле.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Зокрема, доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:

- транспортним засобом він не керував, бо вживав алкогольні напої, насправді за кермом був його брат ОСОБА_2 ,

- від будь-яких пояснень та підписів під час складання протоколу він відмовився, а тому письмові пояснення, наявні в матеріалах справи, він не надавав і не підписував,

- суд безпідставно не відклав розгляд справи за його клопотання, а також відмовив у задоволенні клопотання про допит свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які б підтвердили, що в день події водієм він не був (а.с.68-91).

Судове засідання суду апеляційної інстанції проведено в режимі відеоконференції за участі захисника ОСОБА_1 Татаровського В.Ю., який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка ОСОБА_2 , перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали даної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положення ч.7ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Апеляційним судом встановлено, що 19 грудня 2021 року інспекторами поліції відносно ОСОБА_1 складені два протоколи про адміністративні правопорушення:

1) протокол про адміністративне правопорушення від 19 грудня 2021 року серії ОБ №098480, згідно якого 19 грудня 2021 року о 17.00 годині по вул.Любомирській в м.Балта Одеської області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21063», р.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи рух заднім ходом, не впевнився, що це буде безпечно, не звернувся за допомогою сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Toyota Camry», р.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п.10.9 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП (а.с.5).

2) протокол про адміністративне правопорушення від 19 грудня 2021 року серії ДПР18 №166688, згідно якого 19 грудня 2021 року о 17.00 годині по вул.Любомирській в м.Балта Одеської області водій ОСОБА_1 вживав алкоголь (горілку) після ДТП за його участю. На вимогу поліцейського та зі згоди водія пройшов тест на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат 1,94 проміле, чим порушив вимоги п.2.10є ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.4ст.130 КУпАП (а.с.3,4).

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень за ст.124, ч.4ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що в діях останнього вбачається порушення вимог п.п.10.9, 2.10є ПДР.

Апеляційний суд повністю з такими висновками суду погодитись не може з огляду на таке.

І

Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п.10.9. ПДР та скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП підтверджена належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 098480 від 19 грудня 2021 року (а.с.5),

- копією рапорту про реєстрацію повідомлення за №5418 від 19 грудня 2021 року за фактом ДТП (а.с.2),

- схемою місця ДТП (а.с.8),

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.9),

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.10,11),

- відеозаписами з нагрудної камери поліцейського (а.с.12).

Доводи апеляційної скарги щодо не перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу, є тотожними запереченнями, наданими суду першої інстанції, яким в оскаржуваній постанові надано належну правову оцінку. Апеляційний суд перевірив дану версію апелянта та визнав її надуманою.

Так, апеляційним судом було задоволено клопотання сторони захисту про виклик свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 були надані суду письмові пояснення, засвідчені приватним нотаріусом (а.с.67-68). З них вбачається, що 19 грудня 2021 року близько 17год.50хвил. він разом зі своїм братом ОСОБА_1 на автомобілі «ВАЗ-21063», р.н.з. НОМЕР_1 , приїхали в м.Балта Одеської області. Так як ОСОБА_1 у той день вживав спиртні напої, то за кермом даного автомобіля перебував він, а ОСОБА_1 знаходився на передньому пасажирському сидінні. Він не мав посвідчення водія, оскільки раніше постановою суду був позбавлений права керування транспортними засобами, а тому з метою недопущення притягнення його до адміністративної відповідальності і можливості отримання в подальшому страхового відшкодування, вони вирішили по приїзду поліції повідомити, що за кермом даного автомобіля перебував не він, а ОСОБА_1 (а.с.67-68).

Також ОСОБА_2 в якості свідка був допитаний апеляційним судом в судовому засіданні в режимі відеоконференції, він надав пояснення тотожним своїм письмовим поясненням, викладеним вище. При цьому, стверджував, що в день події не вживав алкогольні напої. На питання суду: навіщо тоді було «мінятися місцями з ОСОБА_1 », відповісти не зміг.

Апеляційний суд критично ставиться до таких пояснень свідка, оскільки він є братом ОСОБА_1 , тобто зацікавленою особою, його письмові пояснення дослівно співпадають з поясненнями самого ОСОБА_2 , викладеними в апеляційній скарзі. Викладена ними версія є непослідовною та нелогічною.

Такі твердження апелянта і свідка ОСОБА_2 , на думку суду, спрямовані на уникнення відповідальності і умисне, свідоме спотворення дійсних обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які неодноразово викликалися до апеляційного суду, не з`явилися, причини неявки суд не повідомили. Неявка свідків до судового засідання не є підставою для визнання їх письмових пояснень, наданих в день складання протоколу, неналежними доказами, оскільки вони повністю узгоджуються з іншими доказами у справі.

Також з наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що обидва учасника ДТП ( ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ) проходили огляд на стан сп`яніння. При цьому, ОСОБА_3 ніяким чином не заперечував, що за кермом транспортного засобу був саме ОСОБА_1 , відносно якого складені протоколи про адміністративні правопорушення.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним факт керування ОСОБА_1 19 грудня 2021 року о 17.00 год. транспортним засобом «ВАЗ-21063», р.н.з. НОМЕР_1 ,по вул.Любомирській в м.Балті Одеської області та скоєння ним ДТП.

ІІ

Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4ст.130 КУпАП

Визнаючи ОСОБА_1 винним у порушенні п.2.10є ПДР та притягаючи останнього до адміністративної відповідальності за ч.4ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина підтверджується матеріалами справи та доказана в повному обсязі.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду та зазначає таке.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

При розгляді даної справи в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4ст.130 КУпАП, вказаних вимог закону суддя першої інстанції в повній мірі не дотримався.

Відповідно до вимог пункту 2.10 є ПДР у разі причетності до ДТП водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Частиною 4 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після ДТП за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Аналізуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №166688 від 19 грудня 2021 року та інші наявні у справі докази, вважаю, що працівником поліції при складанні протоколу було допущено неправильне застосування норм матеріального права, а саме, невірно зазначена частина ст.130 КУпАП.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони ч.4ст.130 КУпАП є вживання алкоголю водієм транспортного засобу після ДТП за його участю.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських, вбачається, що ОСОБА_1 на запитання працівника поліції: «Ви пили після ДТП?», відповів: «Що? А так , я пив після ДТП».

Однак, як вбачається, інших доказів, окрім цих пояснень ОСОБА_1 , про вживання алкоголю після вчинення ним ДТП матеріали справи не містять, і їх не здобуто під час апеляційного розгляду.

В письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 лише відображені обставини події ДТП (а.с.10,11).

Сам ОСОБА_1 і в суді першої інстанції в своїх письмових поясненнях, і в апеляційній скарзі посилався на те, що в день події вживав алкогольні напої і до ДТП.

Вказані відомості об`єктивно підтверджені наявними в матеріалах справи відеозаписами, з яких вбачається, що водій ОСОБА_1 знаходиться в сильному алкогольному сп`янінні, що є очевидним. Такий його стан підтверджується і результатами освідування на приладі Драгер, результат якого склав 2.44 проміле, що підтверджує його пояснення про вживання ним алкогольних напоїв до вчинення ДТП, а відповідно і керування автомобілем вже в стані алкогольного сп`яніння.

Сам факт визнання особою вини у вживанні алкоголю після ДТП під час складання протоколу не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє працівників поліції від доведення правомірності свого рішення (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі №177/525/17).

Апеляційний суд вважає, що в порушення вимог ст. 251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено належних доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення. Висновок суду першої інстанції ґрунтується фактично на показаннях самого ОСОБА_1 , які будь-якими іншими доказами не підтверджуються. Таким чином, його вина у вчиненні правопорушення за ч.4ст.130 КУпАП не доведена.

При цьому, є достатньо підстав вважати, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР, а саме: керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч.4 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, у діючому КУпАП відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ч.3ст.337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч.4 ст.130КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з того, що в матеріалах справи відсутні переконливі, належні та допустимі докази про вживання водієм алкогольних напоїв після ДТП до проведення огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд враховую, у відповідності до ч.2 ст.33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, а тому вважає, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду підлягає зміні в частині кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП та відповідно і накладеного адміністративного стягнення.

У відповідності до п.4 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційнийсуд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Балтського районного суду Одеської області від 16 червня 2022 року змінити, виклавши її мотивувальну і резолютивну частини в редакції цієї постанови.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч.4ст.130 КУпАП на ч.1ст.130 КУпАП.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1ст.130 КУпАП, і накласти на нього стягнення:

- за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень,в дохід держави,

- за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП остаточно накласти стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 496,20 гривень (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Я.Колесніков