Справа № 210/5318/21
Провадження № 33/812/151/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 жовтня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Ковальським Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Морозова Вадима Юрійовича, на постанову судді Єланецького районного суду Миколаївської області від 24 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

У С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №275852 від 12 вересня 2021 року вбачається, що 11 вересня 2021 року о 23:37 годині ОСОБА_1 по вул. Володимира Бизова в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області керував автомобілем Volkswagen Passat н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 жовтня 2021 року матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП передано на розгляд до Єланецького районного суду Миколаївської області на підставі заяви останнього за місцем його реєстрації.

Постановою Єланецького районного суду Миколаївської області від 24 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 та його захисник Морозов В.Ю. подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просили постанову суду скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначали, що справа була розглянута без участі ОСОБА_1 , без присутності свідків, інспекторів поліції, які складали протокол, у зв`язку з чим суддя недосконало дослідив матеріали справи, не заслухав думки всіх сторін та не взяв до уваги грубі порушення працівників поліції. Під час розгляду справи суддя не дав можливості ознайомитись з матеріалами справи, надати пояснення щодо всіх істотних обставин справи.

ОСОБА_1 зазначав, що він не керував транспортним засобом, а знаходився біля нього та не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що неодноразово заявляв працівникам поліції, проте працівники поліції під час складання протоколу здійснювали на нього психологічний тиск, постійно зазначаючи, що він керував транспортим засобом, на що суддя першої інстанції не звернув увагу. За тверджденням апелянтів, на відеозаписі не міститься доказів, які б підтверджували що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного спяніння. Поліцейські під час складання протоколу не роз`яснювали права та порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не відсторонили від керування транспортним засобом. В протоколі не вказано модель, серію і номер засобу відефіксації. Вважає, що письмові пояснення свідків не можуть бути взяті до уваги без їх показань в судовому засіданні під присягою. Працівниками поліції також не було надано направлення на медичний огляд щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння та не було доставлено ОСОБА_1 до медичного закладу з метою проходження цього огляду.

23 вересня 2022 року ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 26 вересня 2022 року, та проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції з Дніпровським апеляційним судом або за допомогою засобів власного зв`язку його захисника - адвоката Морозова В.Ю.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 26 вересня 2022 року вказане клопотання було задоволено, доручено проведення в режимі відеоконференції судового засідання, призначеного на 10 год 00хв. 04 жовтня 2022 року, Дніпровському апеляційному суду.

03 жовтня 2022 року на електронну адресу апеляційного суду надійшла заява, за змістом якої ОСОБА_1 зазначає, що доводи апеляційної скарги повністю підтримує та просить провести призначене на 04 жовтня 2022 року судове засідання без його участі та участі його адвоката.

За повідомленням Дніпровського апеляційного суду 04 жовтня 2022 року на 10 год 00хв. ОСОБА_1 та адвокат Морозов В.Ю. не з`явились.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що суд першої інстанції наведених вище вимог законодавства дотримався.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст 252 КУпАП).

Відповідно до п.п."а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

З оскаржуваної постанови вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №275852 від 12 вересня 2021 року вбачається, що 11 вересня 2021 року о 23:37 годині ОСОБА_1 по вул. Володимира Бизова в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області керував автомобілем Volkswagen Passat н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 1).

Вказаний протокол складений за участю свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та підписаний цими свідками.

ОСОБА_1 від підпису в протоколі та отримання його копії відмовився.

Відеозйомкою, проведеною працівниками поліції, підтверджується, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі, на що той не погодився.

Факт відмови ОСОБА_1 на вимогу патрульного поліцейського пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі підтверджений також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В письмових поясненнях свідка ОСОБА_3 зазначено, що 12.09.2022 року його було залучено в якості свідка при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ст. 130 КУпАП та в його присутності водій ОСОБА_1 на вимогу поліцейського про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. У водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Також зазначав, що в його присутності ОСОБА_1 був ознайомлений із своїми правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП і повідомлено про місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічні пояснення дав свідок ОСОБА_4 .

Рапортом працівника поліції Альони Толстяк від 12 вересня 2022 року повідомлено, що нарядом патрульної поліції «Буран-204» разом з нарядом «Буран Т-ІІ» було зупинено згідно ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» транспортний засіб Volkswagen Passat н/з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . В ході спілкування з водієм у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови На закону вимогу поліцейських про проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Водія було ознайомлено з його правами та складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР. Також водія було відсторонено від подальшого керування транспортним засобом та вилучено посвідчення водія. Зафіксовано на Б.К.НЕ -00056; НОМЕР_2 .

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків, рапорт працівника поліції, та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмови ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення ОСОБА_1 вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З проведеної працівниками поліції відеозйомки вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення, відмовився отримувати копію протоколу, проте сфотографував його на свій мобільний телефон.

Що стосується посилань апеляційної скарги на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, то вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля, який був зупинений співробітниками поліції та повідомив поліцейському, що хотів просто переставити автомобіль та на його питання: «То ви просто по двору передвигались?» Відповів: «Да». (23:50:21 -23:50:33 файл 000403). Також відеозаписом зафіксовано як ОСОБА_1 , відмовившись пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі, пояснює поліцейському, який проводив відеозйомку, що він не згоден з діями працівників поліції, які зупинили його автомобіль: «Яке право вони мають мене остановлювати, якщо я тут остановився, а сюди переїхав? Вони мене остановили за яке правопорушення?» (23:56:36- 23:56:47 файл 947000409).

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що поліцейськими було здійснено відносно ОСОБА_1 психологічний тиск є надуманими, оскільки не підтверджуються жодними доказами та суперечать встановленим на підставі сукупності доказів, обставинам справи. До того ж зі скаргою на неправомірні дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався.

На спростування доводів апеляційної скарги із відеозаписів вбачається, що поліцейський встановив наявність у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема - різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови.

Твердження апелянтів, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, не відсторонили від керування, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються зібраними у справі доказами. Так, на відеозапису з нагрудної відеокамери працівників поліції зафіксовано як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі в присутності двох свідків та працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про відсторонення його від керування траснпортним засобом та вилучення посвідчення водія.

Посилання апеляційної скарги на неможливість врахування пояснень при складанні протоколу свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з тих підстав, що вони не були допитані в якості свідків в судовому засіданні, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки їх пояснення щодо обставин події правопорушення узгоджуються з іншими матеріалами справи в своїй сукупності, а тому суд не мав підстав ставити їх під сумнів. Крім того суд першої інстанції викликав в судове засідання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , проте від них надійшли заяви про неможливість з`явитися до суду та про підтвердження своїх пояснень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 (а.с. 81, 87).

До того ж Законом України від 16.02.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», внесено зміни, зокрема до ст. 266 КУпАП, що набрали чинності 17.03.2021 року, та з цього часу закон надає можливість поліцейським під час проведення огляду осіб застосовувати технічні засоби відеозапису, та лише в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

При цьому, логічне тлумачення положень ч. 2 ст. 266 КУпАП дає підстави вважати, що застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису є належним та допустимим доказом під час провадження у справах за ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи технічними засобами відеозапису зафіксовано сам огляд особи на стан сп`яніння, що проводився на місці, чи такими засобами зафіксовано відмову особи від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Залучення свідків до огляду на стан сп`яніння, а так само фіксації відмови водія від огляду, є обов`язковим лише у разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд з метою визначення стану сп`яніння, апеляційний суд також відхиляє, оскільки направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, працівник поліції виписує у разі бажання особи пройти огляд в медичному закладі, тоді як водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння не тільки на місці зупинки транспортного засобу, а і в закладі охорони здоров`я.

Не знайшли свого підтвердження доводи апеляційних скарг про те, що в протоколі не зазначено модель, серію і номер засобу відефіксації. Так, складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол містить вказану інформацію.

Посилання апеляційної скарги на порушення прав ОСОБА_1 , в зв`язку із розглядом судом першої інстанції справи без участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки це не є безумовною підставою для скасування судового рішення. До того ж з матеріалів справи вбачається, що у суді першої інстанції приймав участь захисник ОСОБА_1 - адвокат Морозов В.Ю., про що свідчать протоколи судових засідань в режимі відеоконференції від 14 червня 2022 року та від 23 серпня 2022 року. Крім того, судом неодноразово задовольнялись клопотання ОСОБА_1 про відкладення судових засідань та проведення засідання в режимі відеоконференції, зокрема подане ним 08 серпня 2022 року.

Не можна вважати обгрунтованими і посилання апелянтів на необізнаність ОСОБА_1 щодо своїх прав як особи, що притягається до адмінстративної відповідальності, оскільки на відеозапису, що міститься в матеріалах справи, зафіксовано як працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 його права, передбачені ст.268 КУпАП, зокрема щодо права знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

На переконання апеляційного суду надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та узгоджуються із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Таким чином, немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на викладене, а також на відповідність постанови місцевого суду вимогам КУпАП, з урахуванням положень ст. 33 КУпАП, ОСОБА_1 обґрунтовано притягнуто до відповідальності, та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

За такого прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.

Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника - Морозова Вадима Юрійовича - залишити без задоволення.

Постанову судді Єланецького районного суду Миколаївської області від 24 серпня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць