ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/397/22 Номер провадження 33/814/322/22Головуючий у 1-й інстанції Рябченко В.В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

з участю секретаря Владімірова Р.В.

Захисника Говорової С.Л.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шишацького районного суду Полтавської області від 08 червня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Шишацького районного суду Полтавської області від 08 червня 2022 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , працює на посаді начальника служби тваринництва ТОВ «АФ ім. Довженка», винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 07.05.2022 року, в 22:40 год., в с. Шишаки Миргородського району Полтавської області, по вул. Небесної Сотні, ОСОБА_1 керував автомобілем RENAULT LOGAN реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ТОВ «АФ ім. Довженка», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія за допомогою приладу «ALCOTEST 6810 DRAGER», результат позитивний - 1,88 %.

Вказаними діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована недотриманням працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння (далі - Інструкція), невідповідністю протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, невідповідністю в часі між роздруківкою з приладу алкотестеру та відеозаписом, відсутністю свідків при проходженні огляду на стан спяніння.

Також доводом апеляційної скарги є твердження про те, що застосований прилад Drager alcotest 6821 має вичерпаний строк дії свідоцтва, яке закінчилося в 2015 році.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, а також заслухавши пояснення притягнутої особи і думку його захисника, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 №160432 від 07.05.2021 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 з результатом огляду на стан сп`яніння - 1,88%, з зазначенням «від надання будь-яких письмових пояснень відмовився»,

акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з позитивним результатом,

талон тестування на алкоголь за допомогою алкотестеру Drager 6810, тест №562, згідно якого станом на 22:51 год. 07.05.2022 ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння результат 1,88% проміле,

записи з нагрудних камер працівників поліції.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані в суді апеляційної інстанції.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку працівниками поліції здійснювалась фіксація всіх обставин правопорушення від моменту зупинки керованого ОСОБА_1 автомобіля з підстав керування транспортним засобом під час комендантської години, а також подальше спілкування з працівниками поліції, під час якого виникла підозра щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в лікарняному закладі, роз`яснено правові наслідки відмови від проходження водієм огляду на стан сп`яніння, подальше оформлення працівниками поліції протоколу з повідомленням водію його прав.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП настає вразі якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння.

В даному випадку працівниками поліції, з дотриманням положень ч.2 ст. 266 КУпАП, зафіксовано перебіг подій, пов`язаних з проведенням огляду водія на стан сп`янінні, а відтак приєднані до справи записи з нагрудних камер є належними доказами, які обґрунтовано прийняті судом першої інстанції до уваги.

Крім того, підлягає прийняттю до уваги в якості доказу результат проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу алкотестер Драгер 6810, відповідно до якого у останнього виявлено 1,88% проміле.

Як доводять записи з нагрудних камер, водій погодився на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, не заперечував результати огляду та не наполягав на необхідності проїхати до медичного закладу з метою пройти повторний огляду у лікаря-нарколога.

Доводи апелянта стосовно того, що строк дії свідоцтва приладу алкотестеру «Драгер 6810» вичерпаний 10.02.2015, а отже огляд за допомогою нього не може бути належним доказом є помилковими та спростовуються матеріалами справи.

Так, згідно свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатор Alcotest 6810, зав. №ARCC-0190 видане 05.10.2021, останнє чинне до 05.10.2022.

Окрім того на талоні тестування на алкоголь, який проходив ОСОБА_1 зазначено, що останнє калібрування алкотестер Драгер проходив 22.04.2022, що свідчить про своєчасне здійснення повірки та калібрування приладу Drager Alcotest 6810, за допомогою якого здійснювався огляд на стан сп`яніння, а відтак достатніх правових підстав для сумніву в його технічній спроможності - в апеляційного суду не має.

Стосовно доводів апелянта щодо недотримання процедури огляду на стан сп`яніння на місці, зокрема твердження про те, що водію не було повідомлено модель технічного засобу та його модифікацію, не заслуговують на увагу, оскільки це не передбачено положеннями Інструкції, до того ж на відео зафіксовано весь процес огляду водія, починаючи з добровільного продуття ним приладу алкотестеру, з результатом на цифровому екрані - 1,88%.

Як вбачається із відеозаписів, водій при проходженні огляду на стан сп`яніння та по завершенню його проходження своєї незгоди чи інших заперечень не висловлював.

Свою позицію щодо не бажання підписувати протокол та надавати письмові пояснення, останній почав висловлювати лише при складанні працівникам поліції протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про відсутність свідків під час проходження водієм огляду на стан сп`яніння є безпідставними, оскільки відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд проводиться у присутності двох свідків лише в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

В даному випадку, як зазначалося вище, весь процес було зафіксовано на бодікамеру працівників поліції, в тому числі і проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, що відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння.

Що стосується різниці в 3 хвилини між 22:51 год. - часом роздруківки результатів тестування та 22:48 год. - часом відеозапису тестування, вказане не свідчить про порушення проходження огляду на стан сп`яніння чи вплив на результати його проходження, оскільки вказаний час відповідає хронології подій, оскільки спочатку йде процедура тестування, а потім роздруківка його результатів.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За сказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в матеріалах справи належних доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог як ст. 266 КУпАП, так і положень Інструкцій та могли слугували достатньою правовою підставою для визнання проведеного огляду на стан сп`яніння недійсним.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шишацького районного суду Полтавської області від 08 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна