Житомирський апеляційний суд
Справа №290/38/22 Головуючий у 1-й інст. Кірічук М. М.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., за участю секретаря судового засідання Кусковської Т.А., захисника Козирєва І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Романівського районного суду Житомирської області від 23 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Відповідно до постанови, 04 січня 2022 року близько 21 години 12 хвилин в с. Печанівка Житомирського (Романівського) району Житомирської області по вул. Центральній водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, повільність мови) та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає постанову помилковою, ухваленою без з`ясування в повному обсязі усіх обставин справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки.

Пред`являючи претензію щодо керування автомобілем у якому нібито не горів лівий габарит, поліцейським не надано належних та допустимих доказів щодо підтвердження даної обставини, а тому вважає, що його автомобіль було зупинено працівником поліції безпідставно, що в послідуючому було безпідставно запропоновано пройти тест на вживання алкогольних напитків.

В доповненнях до апеляційної скарги, захисник Козирєв І.М. зазначає, що в порушення норм чинного законодавства поліцейські зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 безпідставно.

Під час спілкування з ОСОБА_1 , працівник поліції запропонував останньому пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, але в подальшому повідомив, що до ОСОБА_1 буде складено протокол за відмову від проходження огляду.

Разом з тим, працівник поліції в порушення Інструкції не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі.

Крім того, вказує на недопустимість такого доказу, як запис бодікамери працівника поліції, оскільки він є фрагментарним та неповним.

Просить постанову суду щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника Козирєва І.М., який підтримав доводи апеляційної скарги та доповнення до неї, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а бо в разі відмови таких осіб від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Свої висновки про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд обґрунтував доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, копією постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за статтею 125 КУпАП, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора службового автомобіля, поясненнями ОСОБА_1 при розгляді справи, який пояснив, що алкогольні напої вживав напередодні, а огляд пройти боявся так як перший раз був у такій ситуації.

Проте, на думку апеляційного суду, зазначені докази не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки працівник поліції не дотримався положень ч.3 ст. 266 КУпАП щодо порядку проходження огляду.

Відповідно до файлів відеозапису працівник поліції запитує, у особи, обличчя якої не зафіксовано та яка перебуває на задньому сидінні транспортного засобу поліції, чи буде вона проходити огляд на місці, чи поїде в медичний заклад, а також роз`яснює, що вона вправі відмовитися від огляду.

В подальшому, він пропонує цій особі пройти огляд на місці від якого особа відмовляється, після чого, повідомляє їй про те, що відносно неї буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на місці.

Ці фактичні дані свідчать про те, що працівник поліції порушив порядок проведення огляду, оскільки після незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів пройти огляд в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 не запропонував, а відразу повідомив про складання протоколу про адміністративне правопорушення, що суперечить вимогам ч.3 ст. 266 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 266 КУпАП огляд проведений з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним.

При цьому, ОСОБА_1 не роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду і те, що це є обов`язком водія за невиконання якого передбачено сувору відповідальність, а доведено до ОСОБА_1 , що він вправі відмовитися від огляду, що могло створити у водія хибне уявлення про необов`язковість такого огляду і відсутність відповідальності.

Заслуговують на увагу, також доводи захисту про неналежність відеозапису, оскільки до справи долучено короткі фрагменти відео, де не видно водія, не зафіксовано у нього ознак алкогольного сп`яніння, та не чутно його висловлювань, а лише зафіксовано працівників поліції та їх мову.

Ці дані, не дають можливості суду апеляційної інстанції поза розумним сумнівом встановити, що ОСОБА_1 ухилився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а дії працівників поліції, що не дотрималися вимог ст. 266 КУпАП, вказують на обґрунтованість апеляційної скарги.

Отже, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги, що усі сумніви повинні тлумачитися на користь особи і суд не вправі обґрунтовувати свої висновки на припущеннях та доказах, які отримані з істотним порушенням прав особи гарантованих Конституцією та законами України постанова судді щодо ОСОБА_1 не може вважатися законною та підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , з доповненнями захисника Козирєва Ігоря Миколайовича задовольнити.

Постанову Романівського районного суду Житомирського області від 23 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 - скасувати та справу закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук