Дата документу Справа № 311/1315/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 311/1315/21 Головуючий в 1 інст. Носик М.А.
Провадження №33/807/2/22 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Василівського районного суду Запорізької області від 22 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , ID - 000868918, громадянина України, який не працює, проживає в АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч двісті) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Згідно з постановою суду,07 квітня 2021 року, о 00:30 год., в м.Василівка Запорізької області, по вул.Шевченка, ОСОБА_1 керував мопедом Honda в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер» 6810 в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду, ухвалити нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП - за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він не визнає свою провину у скоєнні вказаного в постанові адміністративного правопорушення.

Стосовно суті порушення, зазначає, що 07 квітня 2021 року близько о півночі він на скутері рухався по вул.Шевченка в м.Василівка біля будівлі поліції охорони була перекрита автодорога службовими автомобілями поліції. У безпосередній близькості до них він самостійно зупинився, працівники поліції його не зупиняли. Після цього працівники поліції стали говорити, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, на що він став заперечувати та погодився їхати до медичного закладу. Потім працівники поліції заявили, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що він також заперечував, оскільки спиртні напої не вживав.

На вимогу працівника поліції він продув пристрій «Драгер», який вже був зі встановленим мундштуком. При ньому мундштук у запакованому вигляді не показували та при ньому не розпаковували. Йому не повідомляли, що у разі незгоди з результатами огляду на місці зупинки можливо пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Після продуття «Драгеру» йому не показали результат тесту - ні до проведення огляду, ні після того.

Заперечуючи результат проведеного тесту, ОСОБА_1 пропонував їхати до медичного закладу, однак працівники поліції йому відмовили та вимагали за не складення протоколу грошові кошти.

Вказує, що працівники поліції шляхом психологічного насилля примусили його писати пояснення під їх диктовку на якомусь бланку. Права йому не роз`яснювали, в тому числі і право на захист та правову допомогу, не вручили копію протоколу. Про зміст протоколу він дізнався лише 11 травня 2021 року після ознайомлення адвоката з матеріалами справи. Свідки, зазначені у протоколі під час його складення, були відсутні. Письмові пояснення свідків в матеріалах справи теж відсутні.

Відеозйомка при вказаних подіях не велась.

Вказує, що штраф в сумі 3400 грн він сплатив за керування скутером в стані алкогольного сп`яніння.

Посилається на той факт, що підписи в постанові БАА №842487 про притягнення його до адміністративної відповідальності, в роздруківці з пристрою «Драгер», в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів підроблений, оскільки він не підписував вказані документи.

Вважає, що працівник поліції сфальсифікував матеріали справи з метою помсти йому за ненадання неправомірної вигоди в сумі 10000 грн.

У зв`язку з протиправними діями працівників поліції він звернувся до ТУ ДБР у м.Мелітополі із заявою про вчинення працівниками поліції злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.4 ст.368, ч.2 ст.146 КК України.

Враховуючи викладене, апелянт вважає, що постанова суду не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів його вини у скоєнні інкримінованого правопорушення. Зазначені судом докази, зокрема протокол та відеозапис події, вважає недопустимими.

Зазначає, що він фактично не був відсторонений від керування транспортним засобом після складання протоколу, слідував на мопеді далі.

Суд першої інстанції, постановляючи рішення, не звернув уваги на вказані порушення, допущені працівником поліції.

Заявлене ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 у розгляді справи участі не брав, згідно з матеріалами справи, копію постанови суду він отримав 8 травня 2021 року, та вже 12 травня 2021 року останнім подано апеляційну скаргу, тобто зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не вбачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі, оскільки не з`ясував повно і всебічно всіх обставин справи та не перевірив належним чином наявні в справі докази.

Так, відповідно до п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст.12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені ним в апеляційній скарзі, та просив цю скаргу задовольнити.

Як вбачається з матеріалів справи 07 квітня 2021 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №160480 про те, що 07 квітня 2021 року, о 00:30 год., в м.Василівка Запорізької області, по вул.Шевченка, ОСОБА_1 керував мопедом Honda в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер» 6810 в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№160480 додано: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапорт поліцейського СРПП старшого сержанта поліції ОСОБА_2 , роздруківку зі спеціального технічного засобу Драгер 6810, DVD диск.

При перевірці доводів апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звертався із заявою (повідомленням) про кримінальне правопорушення до ТУ ДБР у м.Мелітополі, з якого убачається, що останній повідомляє про кримінальні правопорушення за ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.4 ст.368, ч.2 ст.146 КК України, вчинені 07 квітня 2021 року у м.Василівка Запорізької області поліцейським СРПП Василівським РУП ГУНП в Запорізької області старшим сержантом поліції Луценко Р.В. та можливо, за попередньою змовою з ОСОБА_3 та невідомими особами працівниками поліції.

28 травня 2021 року вищевикладені відомості Другим слідчим відділом (з дислокацією в м.Запоріжжя) внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та було розпочате кримінальне провадження №0000079 за фактом скоєння невстановленими працівниками правоохоронного органу службового підроблення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження було проведено почеркознавчу експертизу.

Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження почерку і підписів від 17 грудня 2021 №СЕ-19/108-21/14267-ПЧ, підписи у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №160480, складеному 07 квітня 2021 року поліцейським СРПП Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Луценком Р.В., у роздруківці з приладу «Драгер» до протоколу серії ААБ № 160480, у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеному 07 квітня 2021 року поліцейським СРПП Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Луценком Р.В., виконані ймовірно ОСОБА_1 . Відповісти в категоричній формі не можливо через відносно просту будову та обмежений графічний матеріал підпису, а також високу варіаційність зразків підпису ОСОБА_1 .

Отже, вказаний висновок не містить однозначної відповіді на поставлене питання.

Окрім того, 23 грудня 2021 року вищевказане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000079 від 28 травня 2021 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Не погодившись з таким рішенням, представник ОСОБА_1 - адвоката Грякало І.В. звернувся до слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області зі скаргою на постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією в м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі Шудрика О.М. від 23 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000079 від 28 травня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

З копії постанови від 08 лютого 2022 року, винесеної прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури Савран О.М. убачається, що вищевказана постанова старшого слідчого другого слідчого відділу ( з дислокацією в м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі Шудрика О.М. від 23 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000079 від 28 травня 2021 року скасована.

У зв`язку з цим ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 лютого 2022 року провадження за скаргою адвоката Грякало І.В. на постанову про закриття кримінального провадження №0000079 від 28 травня 2021 року було закрито.

Відомостей про подальший рух вказаного кримінального провадження немає.

Отже, доводи ОСОБА_1 про те, що він не ставив свій підпис у певних адміністративних матеріалах, до цього часу не спростовані, тому, на думку апеляційного суду, вказані матеріали не можуть прийматися як докази вини ОСОБА_1 .

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи відсутні письмові пояснення свідків, які як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, були присутні під час складання самого протоколу, а також в присутності яких нібито був проведений огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

В свою чергу з відеозапису не убачається, що при оформленні адміністративного матеріалу залучались свідки.

Окрім того, суд апеляційної інстанції вважає, що працівниками поліції не було в повній мірі дотримано порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Так, відповідно до ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення;

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З відеозапису, долученого до матеріалів справи, убачається, що ОСОБА_1 не роз`яснили, що у разі незгоди з результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, він може пройти огляд в медичному закладі; не зафіксовано процес складання протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, зокрема не зафіксовано як ОСОБА_1 ставив свій підпис у будь-яких документах.

Отже, вказаний відеозапис не може слугувати достатнім доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Сам ОСОБА_1 свою вину категорично заперечує.

В свою чергу, суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст.62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст.247 ч.1 п.1 КУпАП).

З наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається достатніх та переконливих доказів, які беззаперечно доводили б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

За вказаних обставин, стверджувати, що зібрані по справі докази винуватості ОСОБА_1 в скоєнні правопорушенням за ч.1 ст.130 КУпАП, відповідають критерію «поза всяким сумнівом» - підстав не має.

Таким чином, доводи апелянта про те, що висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, є слушними.

З урахуванням зазначеного, вказана постанова суду першої інстанції не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому підлягає безумовному скасуванню із закриттям провадження в справі з підстав, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Василівського районного суду Запорізької області від 22 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Василівського районного суду Запорізької області від 22 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева