П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2022 року м. Київ

Справа № 761/10954/22

Провадження: № 33/824/2465/2022

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т.О.,

за участю ОСОБА_1 та його адвоката Селютіна Костянтина Сергійовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Селютіна Костянтина Сергійовича в інтересах ОСОБА_1

на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 12 серпня 2022 року, винесену під головуванням судді Осаулова А.А.,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а :

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 12 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Селютін К.С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 12 серпня 2022 року та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем. Також вказав про те, що працівники поліції жодного разу не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, а під час складання пртоколу не було залучено двох свідків, як того вимагають приписи ст. 266 КУпАП. Окремо відмітив, що ОСОБА_1 не було вручено направлення на огляд, а наявний в матеріалах справи відеозапис не є безперервним.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвокатаСелютіна К.С., дослідивши письмові матеріали справи, відтворивши відеозаписи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доходжу висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення, суд посилався на дані, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, та відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Підстави та процедура проведення огляду на стан сп`яніння чітко регламентована ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за текстом Інструкція).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, 20.04.2022 р. о 02:03 год в м. Київ по просп. Перемоги, 38 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нерозбірлива мова. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, тобто, вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, що кваліфікується судом, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, викладена у протоколі суть правопорушення є зрозумілою та відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, дослідивши наявний в матеріалах справи відеозапис з місця події, вважає за необхідне навести послідовність зафіксованих на ньому обставин.

Як встановлено судом та убачається з наявного в матеріалах справи відеозапису, після зупинки поліцейськими водія транспортного засобу «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , працівник поліції в ході спілкування з водієм, виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак останній відмовився від проходження такого огляду.

Дослідивши наявний в матеріалах справи відеозапис, як наданий працівниками поліції у сукупності з іншими доказами, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що працівниками поліції процедура проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння проведена з дотриманням вимог закону. Підстав, які б могли стати підставою для визнання такого огляду недійсним, судом не встановлено.

Вищевикладені обставини, які чітко зафіксовані на наявному в матеріалах справи відеозаписі, спростовують доводи апеляційної скарги про відсутність доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем, оскільки на відеозаписі чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 особисто підтвердив факт керування автомобілем, вказавши, що «проїхав три метри, щоб з людиною зустрітись» (час на відеозаписі 02:18).

В подальшому ОСОБА_1 заперечував факт керування автомобілем, однак вказані дії правопорушника розцінюються судом як такі, що направлені на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При цьому, ОСОБА_1 працівниками поліції неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження огляду, і при спілкуванні з працівниками поліції уникав відповіді на поставлені працівниками поліції питання, зокрема, щодо вживання алкоголю.

Слід відмітити, що ОСОБА_1 взагалі відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому відсутність на відеозаписі пропозиції з боку працівників поліції пройти огляд саме в медичному закладі не спростовує факту порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України.

Слід зазначити і про те, що чинне законодавство не вимагає підписання правопорушником направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У направленні зазначаються лише найменування закладу охорони здоров`я, дата, прізвище, ім`я та по батькові водія транспортного засобу, який направляється на огляд, дата народження, місце проживання (перебування), виявлені ознаки сп`яніння, результати огляду, посада, найменування підрозділу Національної поліції України, спеціальне звання, П.І.Б., серія та номер службового посвідчення, підпис).

Безпідставними є і доводи апеляційної скарги щодо небезперервності відеофіксації працівниками поліції подій, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки такі доводи не спростовують чітко зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Якщо водій транспортного засобу ухиляється від огляду на стан сп`яніння, який йому було запропоновано пройти з дотриманням всіх діючих вимог, відповідні його дії та ознаки сп`яніння зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, то це вже є підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції і посилання скаржника на те, що під час складання протоколу не було залучено двох свідків, оскільки приписи ст. 266 КУпАП вимагають залучення свідків лише в разі неможливості застосування поліцейським технічних засобів відеозапису. В даному випадку події, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, також зафіксовані за допомогою технічного засобу, і матеріали відеозапису долученідо протоколу про адміністративне правопорушення.

Інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного судового рішення та спростовували його висновки, ні ОСОБА_1 , ні його адвокатом під час апеляційного розгляду справи наведено не було.

Слід зазначити, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року).

Доводи апеляційної скарги про незаконність судового рішення суду першої інстанції є необґрунтованими та такими, що направлені на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно розглянув справу та дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винуватим та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак підстави для скасування постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 12 серпня 2022 року відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката Селютіна Костянтина Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 12 серпня 2022 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Невідома