ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/7683/20 Номер провадження 33/814/399/22Головуючий у 1-й інстанції Пальчик О. О. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
Категорія: частина перша статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,
при секретарі Філоненко О.В.,

за участі:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Альошкіної Олени Ігорівни

на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 січня 2021 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови
Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 січня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Згідно з постановою судді, 17 листопада 2020 року о 00:10 год. в м. Кременчуці по вул. Молодіжній, буд. 11, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 210430-20», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку в лікаря-нарколога.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 , порушивши пункт 2.9А Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), скоїв адміністративне правопорушення, передбачен е частиною першою статті 130 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
На думку скаржника, суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив всі докази по справі, які були надані у розпорядження місцевого суду та порушив загальні принципи розгляду справи, що призвело до притягнення до адміністративної відповідальності невинної особи.

В апеляційній скарзі наголошено, що інкриміноване правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вчинено іншою особою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відеозаписом, який міститься в матеріалах справи.

Крім того, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був змушений звертатись до правоохоронних органів з метою скасування постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності, за правопорушення, які він не вчиняв, відповідальність за які передбачені частиною першою статті 126 КУпАП та частиною п`ятою статті 121 КУпАП. Дані постанови були скасовані, а справи закрито.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, взявши участь у судовому засіданні, підтримала вимоги апеляційної скарги та прохала її задовольнити, наголосивши, що інкриміноване адміністративне правопорушення він не вчиняв.

Мотиви суду
Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження
Разом з апеляційною скаргою захисником скаржника було подано клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 січня 2021 року.

В обґрунтування клопотання зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не була обізнана про розгляд даної справи про адміністративне правопорушення, а довідалася про неї та притягнення його до адміністративної відповідальності лише на початку 2022 року при працевлаштуванні.

У зв`язку із запровадженням воєнного стану в Україні та входження ОСОБА_1 до лав добровольчого формування територіальної громади, останній мав можливість реалізувати своє право на апеляційне оскарження рішення лише наприкінці травня 2022 року.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні відомості про: участь ОСОБА_1 у судовому засіданні в місцевому суді; отримання останнім копії оскаржуваного судового рішення та ознайомлення його захисником з матеріалами даної справи лише 15 червня 2022 року, то наведені причини пропуску строку на оскарження є поважними та підлягають поновленню.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що за для ефективного здійснення захисту прав та свобод особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі подачі апеляційної скарги, яка має містити обґрунтовані та зважені зауваження щодо рішення місцевого суду, важливе значення має всебічне дослідження оскаржуваного рішення, зокрема шляхом ознайомлення або отримання його копії.

Щодо оскарженої постанови
Відповідно до положень частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зі змісту статті 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №406249 від 17 листопада 2020 року вбачається, що 17 листопада 2020 року о 00:10 год. в м. Кременчуці по вул. Молодіжній, буд. 11, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 210430-20», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку в лікаря нарколога.

Вважаючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, доведеною, місцевий суд послався на сукупність доказів, а саме на: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 406249 від 17 листопада 2020 року; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; тест до протоколу; акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; рапорт інспектора взводу 2 роти 2 БПП в м. Кременчук; відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Однак суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновком суду першої інстанції, оскільки досліджуючи матеріали даної справи про адміністративне правопорушення неможливо достовірно встановити причетність ОСОБА_1 до інкримінованого йому правопорушення.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 130 КУпАП, вчинив ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особу якого було встановлено за допомогою ІІПС «Армор».

Переглядаючи відеозапис, який було надано місцевому суду працівниками правоохоронного органу вбачається, що під час встановлення особи правопорушника в останнього були відсутні документи. На вимогу працівника поліції назвати свої дані правопорушник сказав, що його звати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає у м. Кременчуці на пр. Л. Українки.

Після пошуку особи за вищевказаними даними в ІІПС «Армор», працівник поліції наголосив про необхідність назвати саме свої паспортні дані за для пошуку правопорушника, на що громадянин підтвердив, що надав саме свої дані.

Однак, працівники поліції після отримання відповіді на запит щодо встановлення особи на підставі наданих їм вищевказаних даних в інформаційно-пошуковій системі Міністерства внутрішніх справ України в протоколі про адміністративне правопорушення зазначили особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слід відзначити, що особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, на наданому відеозаписі перебуває у захисній медичній масці, що позбавляє суд візуально порівняти осіб: особу, яка вчинила адміністративне правопорушення та особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

На підтвердження факту невчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнім до суду апеляційної інстанції було подано висновок експерта №СЕ-19/104-22/15021-ФП від 27 червня 2022 року, в якому вказано, що на відеозаписі «», в період часу на програвачі 0:03:20 по 0:03:30, особа з маскою на обличчі та на відеозаписі «VID_20220518_200410» в період часу на програвачі 0:03:28 по 0:03:33, особа з маскою на обличчі ймовірно зображені різні особи.

Крім того, 17 листопада 2020 року відносно ОСОБА_1 було винесено ще дві постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №997014 за частиною п`ятою статті 121 КУпАП та серії ДПО18 №997013 за частиною першою статті 126 КУпАП, які були скасовані, а справи - закриті рішеннями командира батальйону патрульної поліції від 24 січня 2022 року. У вищевказаних рішеннях зазначено про наявність помилки у встановленні особи водія (а.с. 58-61).

Під час судового засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності також зазначила, що він не проживає за адресою, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, та й взагалі ніколи не бував у м. Кременчуці, а місце постійного його проживання та реєстрації знаходиться у м. Дніпрі, що підтверджується наданою останнім копією паспорта.

Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у його вчиненні. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення.

Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Висновки суду
За таких обставин, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали справи, не звернув увагу на певні протиріччя, які містяться в ній, у тому числі щодо встановлення особи водія, що призвело до помилкового висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

У свою чергу, апеляційний суд приходить до висновку, що наявних у справі доказів недостатньо для того, щоб поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Альошкіної О.І. підлягає задоволенню, а постанова судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 січня 2021 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП - скасуванню із закриттям провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Альошкіної Олени Ігорівни про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Альошкіній Олені Ігорівні строк на апеляційне оскарження постанови судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Альошкіної Олени Ігорівни - задовольнити.

Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 січня 2021 року - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду В.П. Пікуль