Провадження № 33/824/2569/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції Писана Т.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Писаної Т.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 22 липня 2022 року у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачених частиною 1 статті 483 МК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про порушення митних правил від 12 лютого 2021 року № 0189/10000/21 4 травня 2018 року через митний кордон України, міжнародний пункт пропуску «Одеський морський торговельний порт» Одеської митниці ДФС, у контейнері №BEAU4079398 на морському судні «KOTA WARIS» (Сінгапур), із В`єтнаму на митну територію України ввезено товари «розчинна кава натуральна сублімована», вагою брутто 17 658 кг, нетто - 16 350 кг та у кількості 654 пакувальних місць.

Наявність правопорушення митним органом у протоколі обґрунтовано наступним чином.

Переміщення вказаного вантажу через митний кордон України здійснено за попередньою митною декларацією від 3 травня 2018 року № UA125110/2018/445814 на підставі коносаменту (Bill of lading) від 31 січня 2018 року № SGN0524488 та інвойсу від 19 січня 2018 року № COV-F/18-01-41.

Відповідно до товаросупровідних документів відправником товарів виступала компанія «CAFE OUTSPAN VIETNAM LTD» (LOT L1, NHUT CHANH, INDUSTRIAL PARK, NHUT CHANH COMME, BEN LUC DIST, LONG AN PROVINCE, VIETNAM), одержувачем - ТОВ «НИК-ЮГ-ПРОДУКТ» (Україна, 54001, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Шевченка, 59 А).

5 травня 2018 року, після прибуття у зону діяльності Київської митниці ДФС, зазначені товари були заявлені до митного контролю та митного оформлення декларантом ТОВ «НИК-ЮГ-ПРОДУКТ» ОСОБА_1 (гр. 14, 54) на митному посту «Вишневе» за електронною митною декларацією типу «ІМ40ДЕ» № UA125110/2018/408270.

Разом із перерахованими вище митними деклараціями та товаросупровідними документами до митниці були надані контракт від 3 січня 2018 року № 03-NIC, укладений між компанією-продавцем «SECTOR TRADING LP» (2Suite 44 Main Street, Douglas, South Lanarkshire, Scotland, ML11 3QW, Великобританія) та компанією-покупцем ТОВ «НИК-ЮГ-ПРОДУКТ» (Україна) в особі директора ОСОБА_1 , сертифікат про походження товару форми В від 31 січня 2018 року № 86605915, CMR від 4 травня 2018 року № 3629, а також інші, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, зазначені в гр. 44 митної декларації № UA125110/2018/408270.

Згідно з інвойсом від 19 січня 2018 року № COV-F/18-01-41, виставленим компанією «SECTOR TRADING LP» (Великобританія) для ТОВ «НИК-ЮГ-ПРОДУКТ» (Україна), вартість переміщених через митний кордон України товарів на умовах поставки CPT Кiev становить - 60 658, 50 доларів США.

27 листопада 2020 року на адресу Київської митниці Держмитслужби надійшов лист Слобожанської митниці Держмитслужби від 27 листопада 2020 року № 7.14-08-2/7.14-19/7/15703 (вхід. митниці від 27.11.2020 № 44259/7) з Актом від 8 жовтня 2020 року № 23/20/7.14-19/41453318 «Про результати документальної невиїзної перевірки дотримання ТОВ «НИК-ЮГ-ПРОДУКТ» () вимог законодавства України з питань державної митної справи в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 05 травня 2018 року № UA125110/2018/408270».

Так, 22 вересня 2020 року, Слобожанською митницею Держмитслужби від Державної митної служби України (лист від 22 вересня 2020 року № 19/19-01/7.14/1367) отримано відповідь Верховної Народної Прокуратури Соціалістичної Республіки В`єтнам (лист від 17 вересня 2019 року № 4216/VKSTC-V13), надану Генеральній прокуратурі України на запит про надання взаємної правової допомоги у рамках кримінальної справи щодо ухилення від сплати податків згідно з положеннями частини третьої статті 212 Кримінального кодексу України.

До своєї відповіді компетентний орган Соціалістичної Республіки В`єтнам надав копії митної декларації країни відправлення (експорту) від 22 січня 2018 року № 40, коносаменту від 31 січня 2018 року № SGN0524488, договору купівлі-продажу від 16 грудня 2017 року № , інвойсу від 19 січня 2018 року № COV-F/18-01-41, пакувального листа до інвойсу від 19 січня 2018 року № COV-F/18-01-41, сертифікату про походження товару форми В від 31 січня 2018 року № 86605915.

Згідно з даними, зазначеними в копії отриманого коносаменту від 31 січня 2018 року № SGN0524488 встановлено, що з території В`єтнаму в Україну у контейнері

№ BEAU4079398 на морському судні «KOTA WARIS» було відправлено товари «розчинна сублімована кава» вагою брутто - 17 658 кг, нетто - 16 350 кг та у кількості 654 пакувальних місць.

Відправником товарів виступала компанія «CAFE OUTSPAN VIETNAM LTD» (LOT L1, NHUT CHANH, INDUSTRIAL PARK, NHUT CHANH COMME, BEN LUC DIST, LONG AN PROVINCE, VIETNAM), одержувачем - «ROYAL UKRAINE LTD» (08132, KIEV REGION, VISHNEVE CITY, KIEVSKA ST. 21) / ТОВ «РОЯЛ-УКРАЇНА» (08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Київська 21).

Відповідно до експортної декларації від 22 січня 2018 року № 40, договору купівлі-продажу від 16 грудня 2017 року № , інвойсу від 19 січня 2018 року №COV-F/18-01-41, виставленого компанією «CAFE OUTSPAN VIETNAM LTD» (В`єтнам) до компанії «OLAM INTERNATIONAL LIMITED» (7 Straits View Marina One East Tower, #20-01 018936, Сінгапур), фактурна вартість даних товарів становить 131 617, 50 доларів США. Товари експортовано із території В`єтнаму на умовах поставки CІF ODESSA.

Тобто, в результаті співставленням відомостей, що містяться у документах, отриманих від Верховної Народної Прокуратури Соціалістичної Республіки В`єтнам, та документах митного контролю та митного оформлення, наданих до Київської митниці ДФС, митним органом встановлено, що співпадають: номера та дати товаросупровідних документів, відомості щодо відправника товарів, найменування та загальна кількість товарів (кількість пакувальних місць, вага брутто, нетто), реєстраційні номерні знаки транспортного засобу, в якому товари переміщувались через митний кордон України, але не співпадають відомості щодо одержувача та вартості товарів.

Так, в коносаменті від 31 січня 2018 року № SGN0524488, поданому ОСОБА_1 під час подання електронної митної декларації типу «ІМ40ДЕ» № UA125110/2018/408270 в графі «Вантажоодержувач» вказано - ТОВ «НИК-ЮГ-ПРОДУКТ» (Україна, 54001, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Шевченка, 59 А), а в коносаменті з тим же номером, наданим Верховною Народною Прокуратурою Соціалістичної Республіки В`єтнам, вказано - ТОВ «РОЯЛ-УКРАЇНА» (08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Київська 21). У сертифікаті про походження товару від 31 січня 2018 року № 86605915, наданого ОСОБА_1 під час подання електронної митної декларації типу «ІМ40ДЕ» №UA125110/2018/408270 одержувачем товару вказано - «На замовлення», а у сертифікаті з тим же номером, наданим Верховною Народною Прокуратурою Соціалістичної Республіки В`єтнам, - одержувач ТОВ «РОЯЛ-УКРАЇНА» (08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Київська 21).

Одночасно з цим зазначено, що відповідно до Акта від 8 жовтня 2020 року №23/20/7.14-19/41453318 Слобожанською митницею Держмитслужби за результатами невиїзної документальної перевірки, проведеної на підставі отриманих матеріалів, встановлені порушення ТОВ «НИК-ЮГ-ПРОДУКТ» митного та податкового законодавства України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по сплаті ввізного мита на суму 93 330, 68 грн та податку на додану вартість на суму 391 988, 84 грн.

В період з 10 жовтня 2017 року по 04 грудня 2018 року на посаді керівника ТОВ «НИК-ЮГ-ПРОДУКТ» (), тобто на момент переміщення товарів через митний кордон України (4 травня 2018 року), перебувала гр. ОСОБА_1 . Перебуваючи на посаді керівника підприємства гр. ОСОБА_1 відповідала за фінансово-господарську діяльність підприємства та була зобов`язана надати до митного контролю і оформлення документи з достовірною та правдивою інформацією.

Таким чином, за результатами перевірки митницею встановлено, що товари «розчинна сублімована кава» вагою брутто - 17 658 кг, нетто - 16 350 кг, у кількості 654 пакувальних місць та вартістю 131 617, 50 доларів США, що згідно курсу НБУ на дату переміщення через митний кордон України (4 травня 2018 року) (1 USD - 26,19147 грн) складає 3 447 255, 80 грн, переміщені через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товарів та відомості, необхідні для визначення їх митної вартості.

Датою виявлення порушення митних правил є 27 листопада 2020 року, коли Київська митниця Держмитслужби отримала акт за результатами невиїзної документальної перевірки дотримання ТОВ «НИК-ЮГ-ПРОДУКТ» вимог законодавства з питань митної справи №23/20/7.14-19/41453318.

Отже, ОСОБА_1 , згідно із фабулою протоколу вчинила переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення, документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товарів та документів, які містять неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості товарів на загальну суму 3 447 255, 80 гривень, відповідальність за що передбачено частиною першою статті 483 Митного кодексу України.

Постановою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22 липня 2022 року визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 483 Митного Кодексу України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що складає 3 447 255, 80 грн, із накладенням стягнення у розмірі вартості безпосередніх предметів порушення митних правил - 3 447 255, 80 грн. Стягнено судовий збір в розмірі 496,20 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Странніков А.В. просить скасувати постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22 липня 2022 року та прийняти нову постанову про закриття провадження.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що 23 липня 2021 року постановою Солом`янського районного суду міста Києва матеріали цієї справи було повернуто митниці для проведення додаткової перевірки, проте після повернення матеріалів після додаткової перевірки до суду 16 липня 2022 року митним органом не виконано вимоги постанови щодо надання належним чином та уповноваженою на те особою оформленого перекладу відповіді Верховної Народної Прокуратури Соціалістичної Республіки В`єтнам та доданих до неї документів, які були підставою для складання протоколу, тому не можуть вважатися належними та допустимими доказами по справі. Зокрема, повноваження та освіта (кваліфікація) особи, яка здійснила переклад, володіння нею мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу, не підтверджено належними документами. Крім того, вказані вище документи стали підставою для проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ «НИК-ЮГ-ПРОДУКТ», де ОСОБА_1 була керівником, за результатами якої було складено Акт від 8 жовтня 2020 року № 23/20/7.14-19/ НОМЕР_1 , який не є допустимим, достовірним та належним, оскільки висновки викладені в ньому, зроблені на підставі не перекладених на українську мову та не легалізованих в установленому законодавством порядку документів. Також, зазначає, що на підставі зазначеного Акта постановою Одеської митниці Держмитслужби від 25 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України, проте рішенням Березанського міського суду Київської області від 19 жовтня 2021 року вказану постанову було скасовано, оскільки митницею не було надано до суду листа та документів, отриманих від Верховної Народної Прокуратури Соціалістичної Республіки В`єтнам. У той же час, такі документи не містять належних та допустимих доказів, які б дозволяли беззаперечно стверджувати, що саме при декларуванні товару на митній території України, а не Республіки В`єтнам, мало місце подання документів, які містять неправдиві відомості щодо вартості товару.

Крім того, вважає, що з моменту виявлення правопорушення минуло більше ніж 6 місяців, що унеможливлює притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Представником ОСОБА_1 - Шлапак С.С. до апеляційного суду окремо від апеляційної скарги було подано два клопотання:

перше - про виклик у якості свідка старшого державного інспектора Всеволода Гуцала, як особи, яка здійснювала переклад ксерокопій основних граф експортної митної декларації (аркуш 49); контракту продажу (аркуш 51); інвойсу (аркуш 53); пакувального листа (аркуш 55); сертифіката про походження (аркуш 57) та коносаменту (аркуш 60) з метою підтвердження чи спростування володіння згаданим інспектором іноземними мовами, з яких здійснювався переклад; надання згаданим інспектором документів, які б підтверджували володіння іноземними мовами, з яких здійснювався переклад; а у разі не володіння інспектором іноземними мовами, з`ясувати, яким чином було здійснено переклад документів;

друге - про витребування у Київської митниці Держмитслужби для огляду оригіналів листа від Верховної Народної Прокуратури Соціалістичної Республіки В`єтнам та доданих до нього документів, копії яких були додані до Протоколу про порушення митних правил.

У задоволені наведених клопотань судом апеляційної інстанції було відмовлено з ряду підстав.

Так, відповідні клопотання заявлені з метою здобуття доказів, які не були предметом дослідження судом першої інстанції.

Разом з тим, відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Доказів звернення ОСОБА_1 до суду першої інстанції із клопотанням про витребування цих доказів апелянтом не надано.

Крім того, представником митного органу у судовому засіданні в апеляційному суді були надані пояснення з приводу відсутності у Київської митниці Держмитслужби запитуваних оригіналів документів, які знаходяться у іншому органі. Також представником митниці було надано роз`яснення, що переклад був здійснений посадовою особою митного органу у відповідності до ч. 3 ст. 503 МК України.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Шлапак С.С. апеляційну скаргу підтримав, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким закрити провадження у справі.

Представник Київської митниці Держмитслужби проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

В силу вимог ст.486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно з частиною 1 статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

З аналізу вказаних правових норм статей 458 та 487 МК України, а також статей 2, 9, 11 КУпАП підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.

Усі вказані елементи складу адміністративного правопорушення є неподільним цілим. Наявність цих елементів обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо, хоча б один з них відсутній, або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.

Суд першої інстанції правильно послався на указані норми.

При цьому, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Так, суд першої інстанції вважав доведеним правопорушення з огляду на доведеність такого правопорушення протоколом про порушення митних правил №0189/10000/21 від 12 лютого 2021 року, міжнародними транспортними документами, службовою запискою.

На підставі указаних доказів судом встановлено, що вартість товару, а саме: «розчинна сублімована кава» вагою брутто - 17 658 кг, нетто - 16 350 кг, у кількості 654 пакувальних місць становить 131 617,50 доларів США, що станом на дату переміщення товарів через митний кордон України складає 3 447 255, 80 грн.

Однак судом не мотивовано, чим обґрунтовується такий висновок.

Так, указані у протоколі про порушення митних правил №0189/10000/21 від 12 лютого 2021 року та у службовій записі старшого державного інспектора відділу оперативного реагування №1 Всеволода Гуцал обставини свідчать про те, що 04 травня 2018 року через митний кордон України, міжнародний пункт пропуску «Одеський морський торговельний порт» Одеської митниці ДФС, у контейнері № BEAU4079398 на морському судні «KOTA WARIS» (Сінгапур), із В`єтнаму на митну територію України ввезено товари «розчинна кава натуральна сублімована», вагою брутто 17 658 кг, нетто - 16 350 кг та у кількості 654 пакувальних місць.

Переміщення вказаного вантажу через митний кордон України здійснено за попередньою митною декларацією від 03 травня 2018 року № UA125110/2018/445814 на підставі коносаменту (Bill of lading) від 31 січня 2018 року № SGN0524488 та інвойсу від 19 січня 2018 року № COV-F/18-01-41.

Відповідно до товаросупровідних документів відправником товарів виступала компанія «CAFE OUTSPAN VIETNAM LTD» (LOT L1, NHUT CHANH, INDUSTRIAL PARK, NHUT CHANH COMME, BEN LUC DIST, LONG AN PROVINCE, VIETNAM), одержувачем - ТОВ «НИК-ЮГ-ПРОДУКТ» (Україна, 54001, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Шевченка, 59 А).

Разом із перерахованими вище митними деклараціями та товаросупровідними документами до митниці були надані контракт від 03 січня 2018 року № 03-NIC, укладений між компанією-продавцем «SECTOR TRADING LP» (2Suite 44 Main Street, Douglas, South Lanarkshire, Scotland, ML11 3QW, Великобританія) та компанією-покупцем ТОВ «НИК-ЮГ-ПРОДУКТ» (Україна) в особі директора ОСОБА_1 , Сертифікат про походження товару форми В від 31 січня 2018 року № 86605915, CMR від 04 травня 2018 року № 3629, а також інші, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, зазначені в гр. 44 митної декларації № UA125110/2018/408270.

Згідно з інвойсом від 19 січня 2018 року № COV-F/18-01-41, виставленим компанією «SECTOR TRADING LP» (Великобританія) для ТОВ «НИК-ЮГ-ПРОДУКТ» (Україна), вартість переміщених через митний кордон України товарів на умовах поставки CPT Кiev становить - 60 658, 50 доларів США.

22 вересня 2020 року, Слобожанською митницею Держмитслужби від Державної митної служби України (лист від 22 вересня 2020 року № 19/19-01/7.14/1367) отримано відповідь Верховної Народної Прокуратури Соціалістичної Республіки В`єтнам (лист від 17 вересня 2019 року № 4216/VKSTC-V13), надану Генеральній прокуратурі України на запит про надання взаємної правової допомоги у рамках кримінальної справи щодо ухилення від сплати податків згідно з положеннями пункту 3 статті 212 Кримінального кодексу України.

До своєї відповіді компетентний орган Соціалістичної Республіки В`єтнам надав копії митної декларації країни відправлення (експорту) від 22 січня 2018 року №40, коносаменту від 31 січня 2018 року № SGN0524488, договору купівлі-продажу від 16 грудня 2017 року № , інвойсу від 19 січня 2018 року № COV-F/18-01-41, пакувального листа до інвойсу від 19 січня 2018 року №COV-F/18-01-41, Сертифікату про походження товару форми В від 31 січня 2018 року № 86605915.

Відповідно до експортної декларації від 22 січня 2018 року № 40, договору купівлі-продажу від 16 грудня 2017 року № , інвойсу від 19 січня 2018 року №COV-F/18-01-41, виставленого компанією «CAFE OUTSPAN VIETNAM LTD» (В`єтнам) до компанії «OLAM INTERNATIONAL LIMITED» (7 Straits View Marina One East Tower, #20-01 018936, Сінгапур), фактурна вартість даних товарів становить 131 617, 50 доларів США.

Тобто, усі доводи про порушення зводяться до того, що існують два примірники інвойсу і коносамента, у яких співпадають номера та дати цих товаросупровідних документів, відомості щодо відправника товарів, найменування та загальна кількість товарів (кількість пакувальних місць, вага брутто, нетто), реєстраційні номерні знаки транспортного засобу, в якому товари переміщувались через митний кордон України, але не співпадають відомості щодо одержувача та вартості товарів.

Однак сам факт розбіжності у наведених документах є лише доведенням однієї складової правопорушення, в той час як підставою для відповідальності у цій справі є встановлення обставини, що саме надані ОСОБА_1 для митного оформлення товарів документи є недійсними, що є наслідком безпосередньо її умисної поведінки.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Документами, які згідно із ч. 2 ст. 53 МК України підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

ОСОБА_1 у підтвердження задекларованих відомостей надані товаросупровідні документи, що підтверджують митну вартість.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу згідно із ч. 3 ст. 53 МК України зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно із ч. 4 наведеної статті у разі, якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

При цьому, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

У матеріалах справи, зокрема наявна вимога митного органу №78-1/20/11/4676 від 10 березня 2021 року, направлена директору ТОВ «НИК-ЮГ-ПРОДУКТ» щодо надання документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил у відповідності до ст. 510 МК України. Зокрема було запропоновано надати завірені належним чином контракт №03-NIC від 03 січня 2018 року з додатками до нього та підтверджуючі документи по оплаті товару, поставленого на виконання цього контракту.

При цьому, матеріали справи не містять відомостей щодо надання чи ненадання таких документів. Зокрема, письмові доводи митного органу не містять обґрунтувань, що товариством не були надані витребовувані документи для встановлення достовірності доданих до декларації документів, або що надані документи не підтверджують достовірність відомостей.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості. Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості, що передбачено положеннями ст. 54 МК України.

Як убачається із матеріалів справи, 22 вересня 2020 року Слобожанською митницею Держмитслужби від Державної митної служби України (лист від 22 вересня 2020 року №19/19-01/7.14/1367) отримано відповідь Верховної Народної Прокуратури Соціалістичної Республіки В`єтнам (лист від 17 вересня 2019 року № 4216/VKSTC-V13), надану Генеральній прокуратурі України на запит про надання взаємної правової допомоги у рамках кримінальної справи щодо ухилення від сплати податків згідно з положеннями частини третьої статті 212 Кримінального кодексу України.

У матеріалах цієї справи міститься копія супровідного листа Верховної Народної Прокуратури Соціалістичної Республіки В`єтнам № 4216/VKSTC-V13 від 17 вересня 2019 року, надана Генеральній прокуратурі України, у якому повідомляється про передачу Генеральній прокуратурі України підсумкового документа про виконання запиту на 327 аркушах.

До матеріалів цієї справи вибірково надані додатки до цього листа, зокрема надані інвойс, коносамент, експортна митна декларація, витяг із контракту продажу, пакувальний лист і сертифікат про проходження форми В та їх переклади на українську мову, у яких відмінними є отримувач та вартість товару за умови співпадання інших відомостей.

Доказів того, що безпосередньо представниками Верховної Народної Прокуратури Соціалістичної Республіки В`єтнам було зроблено висновок про недостовірність наданих ОСОБА_1 для митного оформлення документів та про обізнаність її про недостовірність таких документів чи причетність до їх оформлення, матеріали справи не містять.

Не містить таких висновків і оскаржувана постанова суду.

Однак, сам факт невідповідності у наведених товаросупровідних документах відомостей щодо вартості та отримувача товарів не може бути самостійною підставою для покладення відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України без встановлення винних дій ОСОБА_1 .

Так, інвойсом є основний торговий документ (рахунок-фактура), який супроводжує будь-який вантаж, що відправляється за кордон. Містить докладну інформацію про транзакції. Виставлення інвойсу здійснюється відправником, будь-яким співробітником підприємства або фірми, який має виключне право на відправку товарно-матеріальних цінностей за кордон, а також мають право оформлення та підпису супутніх паперів. Як правило, інвойси оформляються англійською мовою, який у світовій торгівлі є основним.

Доказів того, що ОСОБА_1 є співробітником товариства відправника, чи причетною особою, а відтак особою, відповідальною за виставлення інвойсу матеріали справи не містять.

Коносаментом є товаророзпорядчий документ, цінний папір, що видається морським перевізником вантажу його відправнику, що засвідчує прийняття вантажу до перевезення і містить зобов`язання доставити вантаж до пункту призначення і передати його одержувачу.

Доказів того, що ОСОБА_1 є відповідальною особою за оформлення коносаменту, матеріали також не містять.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 перебувала на посаді керівника ТОВ "НИК-ЮГ-ПРОДУКТ" на момент переміщення товарів через митний кордон, тобто представляла сторону отримувача товарів.

Аналогічно сертифікат про проходження товару згідно із ч. 3 ст. 43 МК України це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Як убачається із змісту наданого ОСОБА_1 коносаменту, який був наданий морському перевізнику для перевезення товару для ТОВ "НИК-ЮГ-ПРОДУКТ", саме це товариство і було визначено вантажоодержувачем зазначеного у ньому товару.

Іменним також був отриманий від Верховної Народної Прокуратури Соціалістичної Республіки В`єтнам інший коносамент з таким же номером і датою, а саме на ім`я іншої юридичної особи вантажоотримувача ТОВ "РОЯЛ-УКРАЇНА".

Матеріалами справи при цьому підтверджено, що товар ввезено на морському судні «KOTA WARIS» (Сінгапур) із В`єтнаму на митну територію України. Товар був переданий вантажоотримувачу, якого перевізник вважав дійсним згідно із відповідної вказівки у коносаменті, а саме ТОВ "НИК-ЮГ-ПРОДУКТ".

Доказів того, що перевізник вважав дійсним вантажоотримувачем ТОВ "РОЯЛ-УКРАЇНА" та саме йому було передано товар, або що направлений цьому товариству товар був отриманий представником ТОВ "НИК-ЮГ-ПРОДУКТ" матеріали справи також не містять.

Суб`єктивна сторона за ч. 1ст.483 МК України передбачає прямий умисел, тобто, винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України чи вивезти з України з конкретною метою порушення встановленого порядку. Таким чином, правопорушення передбаченого ч. 1ст. 483 МК України може бути вчинено лише умисно, коли особа свідомо використовує способи, що утруднюють виявлення товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших або знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару - є підробкою, чи містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар. Тобто, для притягнення до відповідальності за ст. 483 МК необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

На переконання представника митного органу, в діях керівника ТОВ «НИК-ЮГ-ПРОДУКТ» ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил передбачених частиною першою статті 483 МК України, а саме, переміщення товарів загальною вартістю 3 447 255,80 грн через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товарів.

В той же час митний орган не довів, що ОСОБА_1 були свідомо подані митному органу, як підстава для переміщення товарів, документи, що містять неправдиві відомості, або що вона була причетна до підробки чи виготовлення товаросупровідних документів, чи була обізнана про відмінність наданих нею товаросупровідних документів, що відрізняються в частині вантажоотримувача і вартості від товаросупровідних документів, наданих продавцем на запит Верховної Народної Прокуратури Соціалістичної Республіки В`єтнам.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відтак висновки суду щодо наявності обов`язку саме у ОСОБА_1 спростувати та довести неправдивість документів, які надані на запит Верховної Народної Прокуратури Соціалістичної Республіки В`єтнам, є необґрунтовані, оскільки матеріали справи, як уже було зазначено у цій постанові, взагалі не містять будь-яких висновків указаного органу щодо достовірності чи недостовірності тих чи інших супровідних документів. Не містить таких висновків і Акт Слобожанської митниці Держмитслужби від 8 жовтня 2020 року №23/20/7.14-19/41453318 «Про результати документальної невиїзної перевірки дотримання ТОВ «НИК-ЮГ-ПРОДУКТ». Усі висновки цього акта, як і протоколу про порушення митних правил і письмових пояснень митного органу зводяться лише до невідповідності вартісних відомостей товару та вантажоотримувача, заявлених митниці в митній декларації від 05.05.2018 року №UA125110/2018/408270 з відомостями отриманими від компетентних органів Соціалістичної Республіки В`єтнам, та наявності двох інвойсів та коносаментів, що відрізняються в частині та вартості товару.

Не доведено також суб`єктивної сторони складу правопорушення, проте, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») визначено, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи викладене, помилковим є висновок суду про те, що матеріали справи про порушення митних правил ОСОБА_1 містять докази того, що остання вчинила умисні дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу України документів, що містять неправдиві відомості.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України не доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які б дали можливість констатувати, що її винуватість доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні допустимі і достатні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, постанова судді суду першої інстанції про притягнення її до адміністративної відповідальності є необґрунтованою та підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22 липня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що складає 3 447 255, 80 грн, із накладенням стягнення у розмірі вартості безпосередніх предметів порушення митних правил - 3 447 255, 80 грн; стягнено судовий збір в розмірі 496,20 грн - скасувати, закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Писана