справа № 361/1849/22
провадження № 3/361/1614/22
Постанова

Іменем України

07 жовтня 2022 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинський В.С. розглянувши матеріали, що надійшли від Броварського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює охоронником СБУ, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

13 травня 2022 року близько 23 години 50 хвилин, ОСОБА_1 , за адресою: Київська обл., Броварський р-н, с. Рудня, вул. Київська, 105, керував автомобілем марки «ВАЗ 21070» н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а отже в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У суді ОСОБА_1 та його захисник адвокат Хитрий М.В. вину у вчиненому правопорушенні не визнали та просили закрити провадження у справі за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пояснили наступне. ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та іншими друзями відпочивали біля озера яке розташоване в с. Рудня, Броварського району Київської області. Приблизно 23.30 год. до них підійшли невідомі громадяни та почали вимагати документи що посвідчують особу, та запитали хто власник транспортного засобу ВАЗ 21070 н.з. НОМЕР_1 . Він повідомив, що є власником транспортного засобу та запитав причину запитуваної інформації, на що відповіді не отримав. В подальшому на місце що зазначено вище прибули працівники поліції та поспілкувавшись з невідомими громадянами повідомили, що, він ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та повідомили що потрібно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він в свою чергу повідомив, що не керував транспортним засобом, тим більше навіть при собі не мав посвідчення водія, свідки керування відсутні, а також зазначив що серед друзів які перебували з ним знаходиться ОСОБА_2 який не вживав алкогольних напоїв, має посвідчення водія та в разі потреби буде керувати транспортним засобом що і робив до цього. Мої пояснення поліцейськими не взято до уваги. Також про це зазначав і сам ОСОБА_2 . В подальшому, через 30 хв прибули також невідомі громадяни які в протоколі ААБ №257524 від 14.05.2022 року зазначені як свідки. Згодом, вони дізналися, що вказані свідки також є членами ДФТГ Векодимерської громади, проживають у смт. Велика Димерка, особисто він ніколи їх не бачив в с. Рудня. Працівник патрульної поліції повідомили наступне «продуватися будеш?» на що ним було надано пояснення що автомобілем не керував. Жодних пояснень працівниками поліції щодо його повідомлення, не було відібрано. Права та обов`язки передбачені с. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП працівниками поліції не роз`яснено. Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП Броварської БКЛ БРР БМР на місці не складалось та не було вручено. В подальшому до місця події під`їхали і інші його друзі, адже ми зазделегіть домовились, що вони допоможуть доставити знайомих додому, оскільки нас було більше семи чоловік. З протоколом про адміністративне правопорушення його не ознайомлено та не надано копію. Про протокол ААБ №257524 від 14.05.2022 року, направлення до КНП Броварської БКЛ БРР БМР, пояснення свідків, а також постанову БАВ №630202 складеної на нього за ч. 1 ст. 126 КУпАП дізнався лише після виклику до Броварського суду та при ознайомленні з матеріалами адміністративної справи. Також йому не роз`яснено та не надано обґрунтування саме причини проходження огляду на стан сп`яніння, адже працівниками поліції його не зупиняли, також не зупиняли і невідомі громадяни які в подальшому виявилися свідками по справі. Сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви. Крім того зазначив, що до протоколу не додано жодного доказу керування та зупинки транспортного засобу за його керуванням. Лише в рапорті ОСОБА_4 який додано до матеріалів справи зазначено, що його було зупинено службовцями ТРО, які повідомили що ними було зупинено його в стані алкогольного сп`яніння. Так рапорт складених зацікавленою особою а саме працівником поліції який склав протокол про адміністративне правопорушення, також не підтверджений жодним допустимим та належним доказом, у зв`язку з чим є недопустимим та таким що не підтверджує події та суті адміністративного правопорушення зазначеному в протоколі ААБ №257524 від 14.05.2022 року. Працівниками поліції не проінформовано його, про порядок застосування спеціального технічного засобу, яким технічним засобом буде проводитися огляд, поліцейським також не запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я (медичному закладі), що підтверджується направленням який складено о 01.40 год. тобто після складення протоколу та відібрання пояснень у свідків. Наведене дає підстави стверджувати те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та/або у закладі охорони здоров`я (медичному закладі), оскільки йому така вимога працівниками поліції висунута не була, що в свою чергу не породжує наслідків у вигляді складання протоколу про адміністративне правопорушення у випадку відмови водія від проходження такого огляду. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення свідками зазначено гр. ОСОБА_5 який проживає за адресою АДРЕСА_2 , та ОСОБА_6 який проживає за адресою АДРЕСА_3 . Вищезазначені свідки є члена ДФТГ Великодимерської громади, а тому їх свідчення викликають сумніви у їх достовірності та неупередженості адже на місці складення протоколу про адміністративне правопорушення вони не були присутні, а лише з`явилися після телефонного дзвінка поліцейського. В протоколі про адміністративне правопорушення не вірно зазначено місце складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки за адресою: вул. Київська, 105, с. Рудня, Броварського району, Київської області він не знаходився тим більше не керував транспортним засобом. Події які відбувалися в період з 13.05.2022-14.05.2022 було місце біля озера. Вулиця Київська знаходиться за 500 м.

Свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 у суді, пояснив, що 13.05.2022 року, він разом з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та іншими спільними друзями відпочивали біля озера яке розташоване в с. Рудня, Броварського району Київської області. Приблизно 23.30 год. до них підійшли невідомі громадяни та почали вимагати документи що посвідчують особу, та запитали хто власник транспортного засобу ВАЗ 21070 н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_1 повідомив що є власником транспортного засобу та запитав причину запитуваної інформації, на що відповіді не отримав. Також звинувачували у недотриманні комендантської години, та зневажливо ставились до того, що вони відпочивали. При розмові з ними, зрозуміли що вони мають відношення до ДФ ГГ Векодимеркської громади, але ні посвідчення членів ДФТГ ні інших документів які посвідчують особи нам не пред`явили. В подальшому на місце що зазначено вище прибули працівники поліції та поспілкувавшись з невідомим громадянами звинуватили ОСОБА_1 в тому, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та повідомили що потрібно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 в свою чергу повідомив, що не керував транспортним засобом, тим більше навіть при собі не має водійського посвідчення, також зазнач в що він - ОСОБА_7 не вживав алкоголь та в разі потреби буде керувати транспортним засобом що робив і до цього. Ці пояснення поліцейськими не взято до уваги. В подальшому, через 30 хв прибули також невідомі громадяни які в протоколі зазначені як свідки. Згодом, ми дізналися, що вказані свідки також є членами ДФТГ Великодимерської громади, проживають у смт. Велика Димерка. В подальшому працівник патрульної поліції повідомили ОСОБА_1 наступне «продуватися будеш?» на що ОСОБА_1 було надано пояснення що автомобілем не керував. Жодних пояснень працівниками поліції щодо повідомлення ОСОБА_1 не було відібрано. Права та обов`язки передбачені с. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП працівниками поліції не роз`яснено. Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП Броварської БКЛ БРР БМР на місці не складалось та не було вручено ОСОБА_1 . Також, він зазначав що не вживав алкогольні напої, має посвідчення водія, керував зазначеним транспортним засобом та зможе в подальшому керувати. Але його пояснення ніхто не взяв до уваги. В подальшому до місця події під`їхали і інші друзі ОСОБА_1 , адже вони зазделегідь домовились, що вони допоможуть доставити знайомих додому, оскільки їх було більше семи чоловік. Крім того повідомив, що громадяни які повідомили поліцію про ніби то, що ОСОБА_1 керував т.з в стані сп`яніння жодних пояснень поліції не надавали, також і поліція не відбирала в них пояснення. Також ОСОБА_1 не роз`яснено та не надано обґрунтування саме причини проходження огляду на стан сп`яніння, адже працівниками поліції його не зупиняли, також не зупиняли і невідомі громадяни які в подальшому виявилися свідками по справі. На місці події, працівниками поліції ОСОБА_1 не вручалось жодних процесуальних документів.

Свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 у суді, пояснив, що 13.05.2022 року, він разом з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та іншими спільними друзями відпочивали біля озера яке розташоване в с. Рудня, Броварського району Київської області. Приблизно 23.30 год. до них підійшли невідомі громадяни та почали вимагати документи що посвідчують особу, та запитали хто власник транспортного засобу ВАЗ 21070 н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_1 повідомив що є власником транспортного засобу та запитав причину запитуваної інформації, на що відповіді не отримав. Також звинувачували у недотриманні комендантської години, та зневажливо ставились до того, що вони відпочивали. При розмові з ними, зрозуміли що вони мають відношення до ДФ ГГ Векодимеркської громади, але ні посвідчення членів ДФТГ ні інших документів які посвідчують особи нам не пред`явили. В подальшому на місце що зазначено вище прибули працівники поліції та поспілкувавшись з невідомим громадянами звинуватили ОСОБА_1 в тому, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та повідомили що потрібно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 в свою чергу повідомив, що не керував транспортним засобом, тим більше навіть при собі не має водійського посвідчення, також зазнач в що він - ОСОБА_7 не вживав алкоголь та в разі потреби буде керувати транспортним засобом що робив і до цього. Ці пояснення поліцейськими не взято до уваги. В подальшому, через 30 хв прибули також невідомі громадяни які в протоколі зазначені як свідки. Згодом, ми дізналися, що вказані свідки також є членами ДФТГ Великодимерської громади, проживають у смт. Велика Димерка. В подальшому працівник патрульної поліції повідомили ОСОБА_1 наступне «продуватися будеш?» на що ОСОБА_1 було надано пояснення що автомобілем не керував. Жодних пояснень працівниками поліції щодо повідомлення ОСОБА_1 не було відібрано. Права та обов`язки передбачені с. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП працівниками поліції не роз`яснено. Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП Броварської БКЛ БРР БМР на місці не складалось та не було вручено ОСОБА_1 . Також, він зазначав що не вживав алкогольні напої, має посвідчення водія, керував зазначеним транспортним засобом та зможе в подальшому керувати. Але його пояснення ніхто не взяв до уваги. В подальшому до місця події під`їхали і інші друзі ОСОБА_1 , адже вони зазделегідь домовились, що вони допоможуть доставити знайомих додому, оскільки їх було більше семи чоловік. Крім того повідомив, що громадяни які повідомили поліцію про ніби то, що ОСОБА_1 керував т.з в стані сп`яніння жодних пояснень поліції не надавали, також і поліція не відбирала в них пояснення. Також ОСОБА_1 не роз`яснено та не надано обґрунтування саме причини проходження огляду на стан сп`яніння, адже працівниками поліції його не зупиняли, також не зупиняли і невідомі громадяни які в подальшому виявилися свідками по справі. На місці події, працівниками поліції ОСОБА_1 не вручалось жодних процесуальних документів.

Вислухавши в суді пояснення ОСОБА_1 , його захисника, свідків, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 257524, акт на огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та інші матеріали, таким чином дослідивши всебічно, повно і об`єктивно всі обставини справи в їх сукупності та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, зазначений у ст. 266 КУпАП, реалізований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно з п. 12 зазначеної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При цьому у відповідності до п. 9 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомо білів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Суддя критично оцінює пояснення ОСОБА_1 та його захисника, свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , розцінюючи їх як обрану ним позицію з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вирішив про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, стягненню з ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП підлягає судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп., сплату якого передбачено п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. 24 п. 2, 27, 221, 283, 284, 285 КУпАП та відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч ) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом

10 днів з дня винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Сердинський В. С.