КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційного провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 33/824/2721/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 940/420/22

05 жовтня 2022 року суддя Київського апеляційного суду Кулікова С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тетіївського районного суду Київської області від 29 серпня 2022 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №182755, 20.05.2022 рокуо 22 год. 02 хв. в с. Кашперівка по вул. Б. Хмельницького водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager Alcotest» в присутності двох свідків.

Постановою Тетіївського районного суду Київської області від 29 серпня 2022 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 01 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду та прийняти нову постанову про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції визнаючи його винним не урахував, що він не був згоден з результатами огляду, тому наполягав на проведенні огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, про що наголошував поліцейським, свідками чого були особи, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а також ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яких він просив допитати в судовому засіданні в якості свідків, однак судом в задоволенні даного клопотання було відмовлено. Вказував на те, що після проходження огляду із застосування приладу «Drager Alcotest» на місці зупинки, поліцейські не забажали слухати його заперечення щодо результату огляду, не надали йому для ознайомлення та висловлення незгоди з результатом огляду та відразу склали протокол. Зауважував, що він без супроводу поліцейських разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прибув до Володарської районної лікарні, повідомив лікаря про ситуацію, що склалася та попросив лікаря провести огляд на стан сп`яніння, проте останній йому відмовив, мотивуючи це тим, що проведення огляду без присутності поліцейського є неможливим. Крім того, вказував на те, що проведення огляду на стан сп`яніння здійснено з порушенням Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу, оскільки останнє градуювання приладу відбувалось з порушенням 6-ти місячного строку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Романішін Є.В. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та постанову суду в межах доводів апеляційної скарги, приходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 2.9.а ПДР України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №182755, 20.05.2022 рокуо 22 год. 02 хв. в с. Кашперівка по вул. Б. Хмельницького водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager Alcotest» в присутності двох свідків.

Результат огляду становить - 0,34‰.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 20 травня 2022року серії ДПР18№ 182755. Протокол підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 в протоколі не вказав, зазначивши лише, що вживав медичні припарати корвалол і барбовал.

даними проведеного тесту за допомогою приладу «Drager Alcotest», за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено наявність алкоголю в розмірі 0,34‰;

відеозаписом з нагрудної камери;

поясненнями свідків.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та в своїй сукупності підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п.2.9а ПДР України.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.9а ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.

Відтак, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейські порушили процедуру огляду на стан сп`яніння, оскільки у зв`язку з незгодою ОСОБА_1 з результатом огляду на приладі «Drager Alcotest» вони не запропонували йому пройти огляд у лікарні, суд апеляційної інстанції відхиляє, з огляду на наступне.

Огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest.

З відеозапису з нагрудної камери вбачається, що поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest» в присутності двох свідків, на що останній погодився. Після отримання результатів приладом «Drager Alcotest» ОСОБА_1 не заявляв, що він незгоден з результатами огляду.

В протоколі про адміністративне правопорушення також відсутня вказівка ОСОБА_1 на те, що він не згоден з результатами огляду.

З огляду на зазначене, у поліцейських і не було підстав для пропонування водію ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога, враховуючи, що він надав згоду на проходження огляду на місці зупинки та незгоди з результатом приладу «DragerAlcotest» не заявив.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що результати виміру не можуть бути прийняті до уваги, оскільки пропущений між калібрувальний інтервал алкотестера, що передбачений заводом-виробником, апеляційний суд вважає необхідним зазначити наступне.

Наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29 грудня 2014 року №1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення №43 зазначеного переліку це газоаналізатори «Drager Alcotest», реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений.

Відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки, до яких відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Частиною 1 статті 17 вказаного Закону визначено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, тобто законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації.

Відтак, газоаналізатори (алкотестери), що вже перебувають в експлуатації, в тому числі і прилад «Drager Alcotest» можуть надалі експлуатуватись за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 №1747, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 року за №1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлені міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, а саме для Газоаналізаторів - один рік.

Як вбачається з роздруківки приладу «Drager Alcotest» останнє його калібрування проводилось 16.08.2021 року, в той час як огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції 20.05.2022 року, тобто в межах дванадцятимісячного строку.

Таким чином відсутні підстави для визнання результатів огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу DragerAlcotest недійними.

Будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції не встановлено.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.9а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу і події правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП апеляційним судом не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Тетіївського районного суду Київської області від 29 серпня 2022 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду С.В. Кулікова