Справа № 139/532/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2022 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Коломійцева В.І., розглянувши матеріали, що надійшли з СПД №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя: АДРЕСА_1 , працюючого заступником начальника управління маркетингу ТОВ «Метро кеш енд Кері Юкрейн», -

за ч. 1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №326198 від 13.09.2022, ОСОБА_1 , 13.09.2022 о 09 год. 50 хв., на а/д Т2308 Гуків-Дунаївці-Могилів-Подільський 114 км керував автомобілем «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, суду пояснив, що 13.09.2022 він був зупинений працівником поліції за невиконання вимог дорожнього знаку 3.41 «Контроль», за що відносно нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення. Після оформлення вказаної постанови працівник поліції запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу «Драгер». Оскільки поліцейський поводив себе так, ніби «вишукував» якісь додаткові порушення в його діях, у нього виникли сумніви щодо можливості якості роботи спеціального технічного засобу, наявного у поліцейського, тому він зазначив, що хотів би пройти відповідний огляд у найближчому закладі охорони здоров`я. Після цього між ним та поліцейським почались суперечки. Суть претензій поліцейського зводились до того, що у нього не має часу їхати з ним до закладу охорони здоров`я. На сам кінець таких суперечок поліцейський роз`яснив йому, що він може самостійно відвідати заклад охорони здоров`я та пройти відповідний огляд, однак для цього потрібно процесуально оформити відмову на місці зупинки транспортного засобу, зафіксувати відмову на відео у присутності двох свідків та скласти протокол про адміністративне правопорушення. Оскільки до цього відносно нього ніколи не складались протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, то він не знав як правильно поводити себе у таких ситуаціях та повірив поліцейському і погодився на проведення вищезазначених дій, а поліцейський запросив для цього двох свідків військовослужбовців, які перебували на блокпосту разом з поліцейським. Після оформлення протоколу поліцейський повідомив, що його автомобіль буде доставлений на штраф майданчик за допомогою евакуатора, хоча до цього таки дії не роз`яснював. На його запитання «як тоді йому доїхати до закладу охорони здоров`я?» поліцейський відповів, що це вже його не стосується, оскільки відмова від проходження огляду зафіксована і протокол складено.

В подальшому між ним і поліцейським тривала словесна перепалка. Він двічі телефонував на «102» і викликав наряд поліції. Коли приїздили поліцейські він просив провести йому освідування на стан сп`яніння, але останній відмовляли казали, що таких повноважень не мають. Евакуатор прибув на місце складання протоколу тільки близько 13:00. Він поїхав на штраф майданчик до міста Могилів-Подільський разом з водієм евакуатора. Після оформлення документів на штраф майданчику одразу ж поїхав до Могилів-Подільської ЛПЛ, де пройшов огляд на стан сп`яніння та отримав висновок, згідно якого ознак сп`яніння у нього не було виявлено.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Гутник В.П. просив провадження закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що наявний в матеріалах відеозапис не відображає безперервної зйомки подій, які відбувались на місці зупинки транспортного засобу 13 вересня 2022 року та не зафіксований момент оголошення поліцейським ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) у ОСОБА_1 , а тому можна стверджувати, що до Протоколу внесені недостовірні відомості про відповідні обставини. Тобто, відеозапис є недопустимим доказом вини ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи його захисника, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис працівників поліції, приходжу до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За змістом п.п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Так, доводячи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП поліцейські посилаються на обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, які підтверджує відеозапис, що міститься на оптичному диску долучений до матеріалів справи.

Проте вказаний відеозапис не може вважатись належним доказом у зв`язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього не містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого була здійснена відеофіксація, що нівелює доказове значення наданого працівниками поліції відеозапису.

Так, пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 та ст. 40 Закону № 580-VIII поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У частині першій ст. 40 Закону № 580-VIII зазначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може:

- закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів;

- монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель:

- фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз.

Тобто працівники поліції для забезпечення публічної безпеки і порядку можуть використовувати фото- і відеозйомку, зроблену лише на пристрій, який закріплений на однострій, у/на службових транспортних засобах або встановлений стаціонарно.

Так, на долученому до матеріалів справи диску міститься файл із відеозаписом, проте з переглянутого відео неможливо визначити, на який саме технічний засіб здійснювалась відеофіксація, не зазначена дата та час проведення відеозйомки, не відображений увесь хід даної події, що свідчить про неналежність даного доказу.

При цьому слід зазначити, що судом за клопотанням захисника був витребуваний від Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області повний відеозапис фіксації події, яка відбулася 13.09.2022 за участю ОСОБА_1 , однак органом поліції зазначений відеозапис не був наданий суду.

На виклик суду поліцейський з РПП СПД №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ст. сержант ОСОБА_2 не з`явився.

Відповідно до п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1206 (далі Інструкція), включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно п.1 розділу VII вказаної Інструкції під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, зміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото-і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5)копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Зважаючи на положення Інструкції поліцейський повинен включити портативний відеореєстратор з моменту зупинки транспортного засобу та здійснювати відеозйомку безперервно протягом всього часу оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення до закінчення процесуальної дії.

Однак з наявного в матеріалах відеозапису встановлено, що цей запис складає всього 34 секунди та на ньому відображено лише серія запитань працівника поліції і відповіді на них ОСОБА_1 .

Оцінюючи даний відеозапис слід зазначити, що поведінка зображений на ньому осіб вказує на наявність певних домовленостей між ними до початку відеозапису. Зокрема, ОСОБА_1 швидко та спокійно відповідає на ряд запитань поліцейського, нібито вже знаючи, які саме запитання йому будуть поставлені та у якій послідовності. Така поведінка не характерна для особи, відносно якої вперше складається протокол за ст. 130 КУпАП з вилученням транспортного засобу на штрафмайданчик, а тому на думку суду вказані обставини підтверджують пояснення ОСОБА_1 про наявність відповідних розмов щодо порядку проходження огляду на стан сп`яніння, які не зафіксовані на відеозаписі.

Отже, всупереч вимогам п.5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1206, відеозйомка не велася з моменту початку виконання службових обов`язків і безперервно до її завершення, а вибірково, та не містить таких важливих етапів провадження в адміністративній справі про порушення правил дорожнього руху, як зупинка транспортного засобу, повідомлення про порядок застосування спеціального технічного засобу, роз`яснення водієві прав, суті правопорушення, складання і ознайомлення особи зі змістом протоколу, вилучення транспортного засобу тощо.

Таким чином, наявний в матеріалах відеозапис не є допустимим доказом наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

А надісланий до суду протокол самий по собі не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандарстом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть" випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В даному випадку, будь-яких належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 надано не було.

Відповідно до положень ст. 61 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не можу бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене, провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в адміністративній справі №39/532/22 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 23.12.2008 року.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Коломійцева В.І.