ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/996/22 Справа № 211/1219/22 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю адвоката Морозова В.Ю. в інтересах ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 серпня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 496 гривень 20 коп.

ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він о 02-54 годин 15.02.2022 року, м. Кривий Ріг, по вул. Сімонова, 6, керував транспортним засобом ВАЗ 21101, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 1,54 проміле, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги з доповненнями до неї та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, розгляд справи проводився поверхнево.

На його думку, судом не було прийнято до уваги, що матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності складено з порушеннями, остільки відсутні будь-які належні докази про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, поліцейськими під час проходження огляду та складання протоколу не було роз`яснено його прав, та порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями, остільки в матеріалах справи відсутні відомості щодо моделі, серії та номеру засобів відеофіксації. Зазначає, що з відеозапису взагалі не вбачається будь-яких ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а також в протоколі не зазначено, які саме ознаки були виявлені у водія.

На його думку, огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою Драгеру проведено з порушеннями, остільки не було залучено свідків, які б могли підтвердити виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .. Тому вважає, проведений огляд за допомогою Драгеру недійсний.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

Адвокат Морозова В.Ю. в апеляційному суді просив апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду скасувати, та закрити провадження за відсутності в його діях складу вказаного правопорушення.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд, провівши перегляд справи в межах доводів апеляційної скарги, проаналізувавши зміст оскарженої постанови, безпосередньо дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, вважає, що судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані у повному обсязі, а доводи апеляційної ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам Закону з огляду на наступне.

Так, провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №069923 від 09.05.2022 року, згідно якого, ОСОБА_1 о 02-54 годин 15.02.2022 року, м. Кривий Ріг, по вул. Сімонова, 6, керував транспортним засобом ВАЗ 21101, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 1,54 проміле, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України. Протокол складений уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП;

- роздруківкою зі спеціального технічного засобу газоаналізатора Драгер та актом огляду на стан сп`яніння з застосуванням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено 1,54%о алкоголю.

Відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксована процедура проходження огляду на стан сп`яніння скарги ОСОБА_1 ; рапортом працівників поліції.

Аналізуючи вищевикладені докази, апеляційний суд доходить висновку про їх належність, допустимість та достовірність, а їх кількість та взаємоузгодженість достатніми для встановлення порушення в діях водія ОСОБА_1 п. 2.9а ПДР України та його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки,відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладені положення закону, відсутність в матеріалах даного адміністративного провадження, пояснень свідків, обумовлена законодавчими змінами до процедури проведення огляду на стан сп`яніння, які, у разі наявності засобі технічної фіксації, дозволяють проводити огляд на стан сп`яніння за відсутності свідків. Тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не ґрунтуються на вимогах Закону.

Посилання ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять доказів того, що він був відсторонений від керування, не спростовують правильності висновків суду щодо наявності в його діях порушення п. 2.9а ПДР України, оскільки відсторонення від керування не впливає на процедуру проведення огляду, та на правильність висновків суду.

Жодних сумнівів у тому, що на відеозапису зафіксований саме ОСОБА_1 у апеляційного суду не має.

Пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відтак, повноваженнями на виявлення ознак алкогольного сп`яніння наділений виключно поліцейський на місці зупинки транспортного засобу, тому посилання ОСОБА_1 на те, що у нього відсутні ознаки сп`яніння є безпідставними. Більше того, останній скористався своїм правом спростувати підозру поліцейського шляхом проходження огляду, проте вказаний огляд показав, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а тому така підозра поліцейського була повністю обґрунтована.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає в тому числі і за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції .

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

З огляду на вищезазначене, апеляційний суд вважає встановленим і доведеним той факт, що своїми діями водій ОСОБА_1 об`єктивно порушив п. 2.9а ПДР України, а саме керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом, порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко В.Д.