Справа № 196/346/22
№ провадження 3/196/196/2022
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Бабічевої Л.П.,

за участю секретаря судового засідання - Шевченко Т.І.,

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Руденка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Царичанка справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, мешканця: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

11 червня 2022 року о 20 год. 25 хв. в с.Могилів по вул.Дніпропетровська Дніпровського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21033, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, посилаючись на те, що він не перебував в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Пояснив, що він дійсно 11.06.2022 року їхав на автомобілі ВАЗ 21033 з м.Кам`янське. У селі Могилів пробив колесо та зупинився на обочині. В цей час під`їхали працівники поліції, запропонували йому пройти огляд, поїхати до медичного закладу в м.Дніпро, на що він відмовився. Зазначив, що працівники поліції не роз`яснювали йому права.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Руденко А.В. в судовому засіданні просив закрити провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на недоведеність об`єктивної сторони правопорушення, тобто факту самого керування його клієнтом транспортним засобом; невідповідність протоколу вимогам ст.256 КУпАП; порушення процедури огляду на стан сп`яніння; не роз`яснення прав особі, яка притягується до адміністративної відповідальності; а також в частині правомірності використання приладів відеофіксації. Крім того, зазначив, що було порушено право його клієнта на захист, поскільки на вимогу про надання правничої допомоги йому в грубій формі було відмовлено з погрозою вилучення засобу телефонного зв`язку. Посилається на постанову Верховного суду від 18.02.2020 року у справі №524/9827/16-а, у якій зроблено висновок, що інспектор не вжив жодних дій щодо надання водієві можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази та відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Виходячи з положень п. 2.5 ПДР України вимогу поліцейського про проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння водій зобов`язаний виконати безальтернативно.

Частиною першою ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, законодавець зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а відмова від проходження такого огляду тягне за собою відповідальність передбачену ст. 130 КУпАП. Згідно п. 2,3, 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

У даному випадку при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає доказуванню подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом.

У відповідності до вимог ч. 2, 3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

За змістом ст.252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими та проаналізованими письмовими доказами по справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який містить підписи свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та підписи ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній відмовився від дачі пояснень (а.с.1);

- письмовими поясненнями вказаних свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно яких ОСОБА_1 відмовився в їх присутності від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, так як у останнього були ознаки порушення руху, зіниці очей не реагували на світло (а.с. 4-5);

- копією посвідчення водія ОСОБА_1 (а.с. 8).

Також, як вбачається з матеріалів справи на виконання вимог ст. 266 КУпАП при документуванні вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції застосовано технічні засоби відеозапису та відповідний відеозапис долучено до матеріалів справи (а.с. 7).

Вказаний відеозапис, який досліджено судом, зокрема файл №1, підтверджує те, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на пропозицію працівника поліції та їхати до лікарні, що зафіксовано даним відеофайлом.

Файлом відеозапису №2 зафіксовано факт роз`яснення ОСОБА_1 ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а також зафіксовано, що він відмовився давати пояснення.

Файлом №3 підтверджується, що ОСОБА_1 отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП.

Крім того, факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом 11 червня 2022 року в с.Могилів Дніпровського району Дніпропетровської області підтверджується матеріалами відеозапису, зокрема файлом №6, з якого вбачається, що сам ОСОБА_1 і особи, які були пасажирами в його авто підтверджують те, що ОСОБА_1 керував автомобілем і вони їхали з м.Кам`янське.

Щодо доводів захисника про порушення працівником поліції права на захист, то суд зазначає наступне.

Файлом відеозапису №1 зафіксовано той факт, що ОСОБА_1 лише попросив зателефонувати, а не запросити йому адвоката для захисту його прав, як його захисник Руденко А.В. пояснив у судовому засіданні. Про заявлення клопотання про залучення захисника не містить жодний відображений відеозапис.

У даному випадку ОСОБА_1 ні усних, ні письмових клопотань щодо надання йому правової допомоги не заявляв, а та обставина, що він просив зателефонувати, на переконання суду не підтверджує факту порушення його права на захист.

До того ж посилання ОСОБА_1 та його захисника на те, що йому не були роз`яснені права є безпідставними та спростовуються відеозаписом.

Також, щодо посилання захисника Руденка А.В. на постанову Верховного суду від 18.02.2020 року у справі №524/9827/16-а, у якій, зроблено висновок, що інспектор не вжив жодних дій щодо надання водієві можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, суд звертає увагу на те, що вказаний висновок не стосується обставин даної справи у відношенні ОСОБА_1 , оскільки у цій справ було встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивач виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що надав відповідачу відповідне письмове клопотання.

Щодо доводів захисника про те, що додатки до протоколу про адміністративне правопорушення не містять відомостей про технічний засіб, якими зафіксовано правопорушення (номер та серію відеокамери, дату її виробництва, назви камери), то діючим КУпАП не передбачено зазначення таких відомостей у протоколі про адміністративне правопорушення чи іншому документі.

За наслідками розгляду справи не встановлено невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, у зв`язку з чим суд визнає даний доказ належним та допустимим і оцінює його поза розумним сумнівом.

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 щодо невизнання ним своєї вини та оцінює їх як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення відповідальності, оскільки наведеними вище доказами в їх сукупності підтверджується той факт, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Натомість, суд приходить до висновку, що працівниками поліції було дотримано вимог ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, поліцейськими дотримано.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, в ньому зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків. Протокол підписаний особою, яка його склала, та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , а також свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Даний протокол відповідно до положень ст.251 КУпАП являється доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Отже, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши докази по справі, суд вважає, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, що відповідає характеру вчиненого правопорушення і меті адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 280, 283, 284, 294, 303 ч.1, 40-1 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адміністративне стягнення: штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у дохід держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 гривень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Повний текст постанови складено 29 вересня 2022 року.

Суддя Л.П. Бабічева