Справа № 464/2053/22 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 33/811/1119/22 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Заремби Ольги Вікторівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 29 липня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , 01 травня 2022 року о 19:00 год по місцю проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме словесно її ображав, унаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілій.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного скарження постанови судді Сихівського районного суду м. Львова від 29 липня 2021 року, скасувати дану постанову та закрити провадження справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, покликається на те, що суддя першої інстанції неправильно застосувала норми матеріального права та порушила норми процесуального права, що потягло за собою неповне з`ясування всіх обставин справи.

Зазначає, що в оскаржуваній постанові суддею зазначено, що ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, подав чергове клопотання про відкладення розгляду справи, однак будь-яких доказів поважності відкладення розгляду справи за будь-як з дат клопотань не надано, також, протягом тривалого часу від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не надійшло на адресу суду жодних письмових пояснень чи заперечень на протокол про адміністративне правопорушення. Однак, дані твердження не відповідають дійсності.

Наголошує, що в своїх клопотаннях про відкладення розгляду справи апелянт давав суду короткі пояснення та заперечення, а також повідомляв суд, що у зв`язку із ампутацією лівої стопи продовжує перебувати на стаціонарному лікуванні та не зможе забезпечити явку в судове засідання.

Вказує на те, що наміру уникнути покарання апелянт не мав, його перебування на лікарняному підтверджується витягом з персонального кабінету Пенсійного фонду України. Зазначає, що станом на день подання апеляційної скарги продовжує перебувати на лікарняному, повноцінно ходити не може.

Звертає увагу, що 12.07.2022 апелянтом було подано клопотання про відкладення розгляду справи та письмові пояснення.

Стверджує, що як зазначав у поясненнях наданих під час складання протоколу, жодних дій насильницького, в тому числі психологічного характеру, він не вчиняв.

Зазначає, що у 2007 році, перебуваючи у шлюбі із ОСОБА_2 було придбано квартиру, у котрій, незважаючи на розлучення, вони досі проживають спільно із сином. 13.01.2015 Сихівським районним судом м.Львова було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вказує, що на прохання апелянта, бережливіше ставитись до використання електроенергії, ОСОБА_2 реагує агресивно та звинувачує його у вимаганні грошей та обмеженні у використанні приладами. Зазначає, що в силу свого захворювання (цукровий діабет), апелянту заборонено вступати у конфлікти та нервуватися, а також порушувати режим дня, про що ОСОБА_2 знає та спеціально намагається спровокувати конфлікт.

Наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення складений 12.05.2022, при цьому в протоколі зазначено, що подія сталась 01.05.2022, тобто такий складено з порушенням норм ч.2 ст. 254 КУпАП

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на підтримку апеляційної скарги, пояснення потерпілої ОСОБА_2 , яка апеляційну скаргу заперечила і просила постанову судді залишити без змін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така задоволенню не підлягає.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суддя зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказані вимоги суддею першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок судді підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким судом була надана належна оцінка, зокрема: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 913684 від 12 травня 2022 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення (а.с.1); письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 10 травня 2022 року (а.с.4); відеозаписом з події, яка мала місце 01 травня 2022 року (а.с.8).

Підставою для складання вказаного протоколу стала заява ОСОБА_2 від 01.05.2021 року на ім`я начальника Сихівського ВП № №2 ГУ НП у Львівській області полковника поліції Іваночко І. (а.с.3), згідно з якою остання просила прийняти міри до її колишнього чоловіка ОСОБА_1 , який 01.05.2022 близько 19.00 год. вчинив домашнє насильство, а саме ображав нецензурними словами, обмежував в користуванні світлом, наносив удари по голові, погрожував фізичною розправою в разі невиконання його вимог.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, взаємоузгоджуються між собою, у зв`язку з чим твердження ОСОБА_1 , про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є необґрунтованими.

Диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягне за собою юридичну відповідальність.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Складений протокол про адміністративне правопорушення з додержанням вимог КУпАП містить у собі суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин із зазначенням порушення ОСОБА_1 , за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Не заслуговують на увагу і апеляційні доводи ОСОБА_1 про недопустимість складених протоколів відносно нього, оскільки такі було оформлено з порушенням порядку, встановленого КУпАП.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом положень ст. 254 КУпАП, строк для складання адміністративного протоколу починає свій відлік після того, як в посадової особи, уповноваженої складати протокол, буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність в діях чи бездіяльності особи винуватості у вчиненні правопорушення, наявності всіх достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто після виконання всіх необхідних процесуальних дій та отримання доказів.

Як вбачається з матеріалів справи потерпіла ОСОБА_2 надала пояснення 10.05.2022. Крім того, 12.05.2022 було складено рапорт капітана поліції Фещака Р.В. від 12.05.2022, відповідно до якого в нього на розгляді знаходяться матеріали ТС ІПНП №4534 від 01.05.2022 по письмовому звернення гр. ОСОБА_2 . Під час перевірки по даному факту встановлено, що 01.05.2022 о 19.00 год у помешканні АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 умисні дії психологічного характеру, тобто вчинив сварку під час якої словесно ображав її.

Отже, очевидно, що для отримання пояснень для складання протоколу потрібен певний час і тільки після отриманням посадовою особою, уповноваженої складати протокол достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також вжиття заходів для виклику особи для надання пояснень, такий протокол стосовно ОСОБА_1 було складено.

Достовірність даних, викладених в протоколі та правдивість показань, перевірені в судовому засіданні, а тому суддя районного суду, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини даної справи і з урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Щодо доводів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що постанова судді винесена без його участі, у зв`язку з чим він був позбавлений прав, передбачених ст. 268 КУпАП, то слід зазначити, що при розгляді справи в суді апеляційної інстанції таке право відновлено шляхом прийняття до провадження апеляційної скарги, та надання можливості подачі пояснень, клопотань та доповнень, разом з тим, ОСОБА_1 не було надано будь-яких інших доказів, які б спростовували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Суддя районного суду всебічно, повно та об`єктивно дослідив та з`ясував усі обставини справи, та зробив обґрунтований висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 173-2 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, і відповідає особі правопорушника.

При перевірці справи в апеляційній інстанції не було виявлено порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке б могло потягти за собою зміну чи скасування постанови.

З врахуванням вищевикладеного, на переконання апеляційного суду, постанова районного суду є законною та обґрунтованою, відтак підстави для її скасування та закриття провадження по справі відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Сихівського районного суду м. Львова від 29 липня 2021 року.

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 29 липня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийнття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк