03.10.2022 Справа № 696/547/22
№ 3/696/431/22
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2022 року м. Кам`янка

Суддя Кам`янського районного суду Черкаської області Шкреба В.В., за участі прокурора Забоя О.В., особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Горобця С.О.,

розглянувши матеріали УСР в Черкаській області ДСР НП України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого директором Тзов НВЦ «Агробіотехнологія»,

за вчинення правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП

встановив :

Як вбачається з протоколу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи депутатом Телепинської сільської ради Черкаської області та відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.2 ч.1 ст. 28 Закону не повідомив у встановленому Законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів при прийнятті рішення щодо голосування «за» про проекти рішень від 24 червня 2020 року «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га у власність»; «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,18 га» та прийнятті рішення щодо голосування голосом «за» рішення № 61-20/VII від 15.10.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 » та № 61-21/VII від 15.10.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 у власність» собі, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Він же, будучи депутатом Телепинської сільської ради Черкаської області та відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.3 ч.1 ст. 28 Закону вчинив дії при наявності у нього реального конфлікту інтересів при прийнятті рішення щодо голосування «за» про проекти рішень від 24 червня 2020 року «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га у власність»; «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,18 га» та прийнятті рішення щодо голосування голосом «за» рішення № 61-20/VII від 15.10.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 » та № 61-21/VII від 15.10.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 у власність» собі, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винуватим себе не визнав, вказав що подавав відповідну заяву про наявність у нього конфлікту інтересів. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Захисник підтримав підзахисного.

Прокурор, наводячи висновок у справі, просив визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні інкримінованих правопорушень.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, оцінивши за власним переконанням докази, суд приходить до наступних висновків.

За змістом статей 252 та 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням статті 9 КУпАП під адміністративним правопорушенням (проступком) слід розуміти протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до статті 1 Закону України «Про засади запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією є діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено поняття реального конфлікту інтересів, як суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

У свою чергу, приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до ст. ст. 3, 28 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані:

- вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

- повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

- не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

- вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП відповідальність осіб настає у разі за: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до примітки ст. 172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на час видання прийняття рішень був депутатом Телепинської сільської ради Черкаської області, тобто являвся суб`єктом відповідальним за адміністративні корупційні правопорушення та правопорушення, пов`язані з корупцією.

Під час слухання справи, стороною захисту надано протокол 61 сесії Телепинської сільської ради VII скликання від 15.10.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 повідомив депутатів про наявність у нього конфлікту інтересів перед самим голосуванням по двом питанням

1)«Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 »;

2)«Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 у власність»

Таким чином, можна стверджувати, що в цій частині ОСОБА_1 виконав вимоги пунктів 2 та 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», а отже обвинувачення в протоколі в цій частині підтвердження не знаходять і в цій частині провадження підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, таке повідомлення не надавало йому право приймати дії у формі голосування «за», що становить собою окремий складу правопорушення, передбачений ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Щодо реального конфлікту інтересів при прийнятті рішення щодо голосування «за» про проекти рішень від 24 червня 2020 року «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га у власність»; «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,18 га» суд знаходить, що згідно долучених до протоколів матеріалів справи від ОСОБА_1 до сільської ради або сільського голови не надходили повідомлення про наявність у нього конфлікту інтересів, а отже в цій частині матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_1 виконав вимоги пунктів 2 та 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки, як вбачається з матеріалів справи будь-якої інформації про конфлікт інтересів від нього не надходили в цій частині.

Склад правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП є формальним і диспозицією не передбачено настання шкідливих наслідків в якості обов`язкового елемента складу правопорушення.

Досліджуючи матеріали справи суд дійшов висновку, що факти зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення, частково знайшли своє підтвердження і ОСОБА_1 в певній частині порушив вимоги ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, в зв`язку з чим його потрібно визнати винним у інкримінованих правопорушеннях.

Щодо доводів сторони захисту про закінчення строку накладання адміністративного стягнення, то суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Так, початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли зібрано, проаналізовано зібрані фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Висновок про виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а саме сукупності його об`єктивних та суб`єктивних ознак, особа, яка уповноважена складати протокол про таке правопорушення, робить виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією. При цьому відповідно до статті 254 КУпАП здійснює це невідкладно - не пізніше 24-х годин з моменту фактичного встановлення всіх необхідних ознак такого правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що прокурор скерував інформацію до уповноваженого органу на складання протоколу 02 листопада 2021 року для проведення перевірки законності дій ОСОБА_1 . З матеріалів справи слідує, що в них наявні документи датовані в період часу з 02 листопада 2021 по 28 грудня 2021 року, тобто в цей час проводилась документальна перевірка законності дій особи.

Між тим, матеріали справи не містять достатніх даних про поважні причини не складання протоколу про адміністративне правопорушення в період часу з 28 грудня 2021 року по 27 липня 2022 року, так як повістки особі направлялись тільки 01.02 та 23.05.2022 року і доказів їх вручення особі суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що збір документів закінчився 28 грудня 2021 року і саме тоді уповноваженому органу стало було відомо, що діяння про яке повідомили органи прокуратури, відноситься до правопорушення, пов`язаного з корупцією, тобто саме 28 грудня 2021 року є часом виявлення правопорушення і саме з цього часу має рахуватися строки накладення адміністративного стягнення згідно ст. 38 КУпАП, які закінчились 28 червня 2022 року.

Таким чином, на час складання протоколу про адміністративне правопорушення і направлення матеріалів на розгляд суду, строки накладення адміністративного стягнення минули.

Під час розгляду даного адміністративного матеріалу суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09.01.2013 у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Згідно з вимогамистатті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Вказане ЄСПЛ зокрема висловлює у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

У зв`язку з вказаним, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винуватим у вчиненні правопорушень за ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП та провадження по справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 33,40-1,172-7, 283-285 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір",

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених частинам 1 та 2 статті 172-7 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за частинами 1 та 2 статті 172-7КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити, на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених частиною четвертою статті 38 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 172-7 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині обвинувачення останнього про не повідомлення у встановленому Законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів при прийнятті рішень Телепинської сільської ради VII скликання від 15.10.2020 року № 61-20/VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 » та № 61-21/VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 у власність» - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, прокурором через Кам`янський районний суд Черкаської області до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя : В.В.Шкреба