Справа № 473/2769/22
Номер провадження 3-зв/473/8/2022
УХВАЛА

"13" жовтня 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді Лузан Л.В., розглянувши заяву судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Домарєвої Наталії Володимирівни про самовідвід у справі №473/2769/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

встановив

до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

12.10.2022 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розгляд даної справи розподілено на суддю Домарєву Н.В., якою було подано заяву про самовідвід, оскільки існують обставини, які можуть викликати сумнів в її неупередженості та безсторонності при розгляді справи, передбачені п.4 ч.1 ст.75 КПК України, а саме те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є батьком помічника судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Ротар М.М.

Розглянувши заяву по самовідвід судді, суддя прийшов до наступного.

Зокрема судом встановлено, що в проваджені судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Домарєвої Н.В. перебуває адміністративна справа про адміністративне правопорушення за ст.124 КпАП України відносно ОСОБА_1 .

Оскільки Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить підстав та порядку вирішення питання про відвід (самовідвід) судді, тому за аналогією закону слід керуватись нормами Кримінального процесуального кодексу України.

Так, відповідно до п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-76 цього Кодексу, суддя, зобов`язаний заявити самовідвід .

При цьому, заява про відвід (самовідвід) повинна бути вмотивованою, тобто має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема в справі «Білуха проти України» суд, який здійснює провадження по справі повинен бути безстороннім. Відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Декларації прав людини повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ).

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

При цьому, застосовуючи об`єктивний критерії, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна, ( п. 44. та рішення у справі «Феррантеллі та Сантанджело проти Італії» від 7.08.1996 року).

Водночас, ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого на XI з`їзді суддів України 22.03.2013 року зазначає, що: «Неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді».

Згідно п.1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 2006/23 суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

Отже, враховуючи викладене, відсутність доказів фактичної наявності упередженості судді (якщо з`являються відповідні сумніви, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань (або навпаки) стосовно однієї зі сторін у справі), водночас розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно батька працівника суду в даному випадку не викликає сумнів в неупередженості судді, а тому заява про самовідвід судді Домарєвої Н.В. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80-82 КПК України, суддя

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Домарєвої Наталії Володимирівни про самовідвід від розгляду справи №473/2769/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Лузан