Справа№ 953/5668/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2022 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Зуб Г.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 , військовослужбовця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з 24.05.2022 проходить військову службу за мобілізацією у ВЧ НОМЕР_1 на посаді стрільця 2-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 1 стрілецької роти, та будучи військовослужбовцем за мобілізацією в особливий період, нехтуючи військовою дисципліною, під час проходження військової служби в умовах особливого періоду, в період з 08.00 год. 18.09.2022 по 08.00 год. 27.09.2022 самовільно залишив військову частину тривалістю до 10 діб в умовах особливого періоду.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлений, до матеріалів справи додано заяву, в якій останній просить розглянути справу за його відсутності, та свою провину визнав.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Положеннями ч.2 ст.7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно ч.3 ст. 172-11 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Частиною 4 цієї ж статті передбачено відповідальність за вчинення таких дій в умовах особливого періоду.

Статтею 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію , визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 Про часткову мобілізацію . Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Указ Президента України від 26 вересня 2016 року № 411/2016 Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15 , не містить положень, які скасовують дію особливого періоду в Україні.

Зазначена правова позиція сформульована у Постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №205/1993/17-ц.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 28.09.2022, рапортом, наказом №127 від 18.09.2022, поясненнями правопорушника, довідкою, заявою, витягом з наказу №3 від 24.05.2022, копією паспорта правопорушника, копією військового квитка правопорушника, актом службового розслідування, наказом №87/2 від 28.09.2022, та заявою.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, доведеною повністю.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Пом`якшуючих чи обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь вини, обставини справи, та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу.

У відповідності зі ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП, суд стягує з правопорушника на користь держави судовий збір.

Керуючись ст. ст. 9, 34, 35, ч. 4 ст. 172-11, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у здійсненні правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 2465 гривень 00 коп. (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять грн. 00 коп.) на користь держави (рахунок UA0020649, назва отримувача коштів: ГУК Харків обл/МТГ Харкiв/21081100, код отримувача : 37874947, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), призначення платежу: сплата штрафу за постановою суду у справі про адміністративне правопорушення).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова "судовий збір", Київський районний суд м. Харкова код ЄДРПОУ суду: 02893746, ПІБ, ідентифікаційний номер платника судового збору та номер справи).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

СУДДЯ Зуб Г.А.