ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2022 Справа №607/13197/22 Провадження №3/607/6579/2022 м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, яка надійшла з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Ільпінь, Здолбунівського району, Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, що має на утриманні двох малолітніх дітей, який проходить військову службу на посаді оператора відділення радіоелектронної боротьби з безпілотними літальними апаратами 3 взводу радіоелектронної боротьби роти радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата,

за ч.2 ст.172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

24.09.2022 о 08 год. 30 хв. старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, займаючи посаду оператора відділення радіоелектронної боротьби з безпілотними літальними апаратами 3 взводу радіоелектронної боротьби роти радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби та вимогам Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, на порушення своїх статутних обов`язків, не виконав наказ командира військової частини НОМЕР_1 №1497 від 22.12.2021 в частині щодо дотримання розпорядку дня в 2022 навчальному році в умовах особливого періоду, а саме: був відсутній на території військової частини НОМЕР_1 . Вказаними діями старший солдат ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-10 КУпАП. 24.09.2022 о 11 год. 20 хв. військовослужбовець ОСОБА_1 повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 та будь-яких підтверджень законності своєї відсутності не надав.

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП, заяв та клопотань не надходило. При розгляді справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП визнав повністю та повідомив, що 24.09.2022 о 08 год. 30 хв. був відсутній на території військової частини НОМЕР_1 , оскільки проспав.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.4 ст.15 КУпАП за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за відмову від виконання законних вимог командира (начальника).

Відповідно до ч.2 ст.172-10 КУпАП адміністративна відповідальність настає за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст.ст.9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, старший солдат ОСОБА_1 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

За визначенням, викладеним у статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" №3543-ХІІ від 21.10.1993, мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу, а особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини 2 статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини 1 статті 106 Конституції України, було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації на території, зокрема, Тернопільської області.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991 (зі змінами) визначено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, який відповідно до Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022 неодноразово продовжувався, зокрема, востаннє Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 строком на 90 діб.

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Рішень про демобілізацію усіх призваних військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав.

Окрім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП, така доведена матеріалами справи, зокрема даними, що містяться у: протоколі про військове адміністративне правопорушення серії ЛВТ №149 від 27.09.2022, складеному у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, де викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 ; рапорті командира роти радіоелектронної боротьби ОСОБА_2 від 24.09.2022; наказі командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №1497 від 22.12.2021; додатку №1 до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №1497 від 22.12.2021, у якому міститься розпорядок дня військової частини НОМЕР_1 на 2022 навчальний рік; витязі із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) ОСОБА_3 №121 від 21.05.2022, згідно якого старший солдат ОСОБА_1 з 21.05.2022 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ; ксерокопії військового квитка серії НОМЕР_2 від 25.06.2020, виданого на ім`я ОСОБА_1 .

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому судом приймаються до уваги. На думку суду, такі докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Таким чином, приходжу до висновку про наявність в діях старшого солдата ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Зібрані у справі докази не дають суду підстав для визнання вчиненого старшим солдатом ОСОБА_1 військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП, малозначним та звільнення його від адміністративної відповідальності. Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно ст.17 КУпАП у справі також не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності не закінчився.

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, дані про особу останнього, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та має на утриманні двох малолітніх дітей, ступінь вини, вважаю можливим застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому ч.2 ст.172-10 КУпАП. Для застосування іншого виду адміністративного стягнення, яке є більш суворим, достатніх підстав не убачається.

На думку суду застосування такого заходу буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Крім того, відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків - звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Керуючись ст.ст.33-35, 245, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

На підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню подвійний штраф в розмірі двісті дев`яносто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4930 (чотири тисячі дев`ятсот тридцять) гривень.

CуддяІ. М. Царук