ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2022 Справа №607/10971/22

провадження № 3/607/5686/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., розглянувши матеріали, що надійшли з Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого зварником в ТОВ «Добробуд»,

за ознаками правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №278664 від 17 серпня 2022 року, 24 липня 2022 року близько 14 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , вчинив відносно свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме, умисні дії, що полягали у висловлюванні словесних образ та нанесенні ударів в область голови, рук, ніг, внаслідок чого ОСОБА_2 могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.

Окрім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №278665 від 17 серпня 2022 року, 24 липня 2022 року близько 14 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , домашнє насильство, а саме, умисні дії фізичного характеру, що полягали у нанесенні ударів в область голови внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю ОСОБА_3 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.

Приймаючи до уваги факт, що в провадженні судді знаходиться дві справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, а саме: справа №607/10971/22, номер провадження 3/607/5686/2022, яка кваліфікується за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та справа №607/10974/22, номер провадження 3/607/5688/2022, яка кваліфікується за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, вважаю, відповідно ст. 36 КУпАП, за необхідне об`єднати дані справи в одне провадження та присвоїти номер справи №607/10971/22 (провадження №3/607/5686/2022).

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину вчиненому не визнав та зазначив, що 24 липня 2022 року, він разом з матір`ю ОСОБА_4 та дітьми ОСОБА_5 , ОСОБА_6 були в селі, після чого поїхали до його матері додому за адресою: АДРЕСА_2 . Приїхавши за вказаною адресою, діти пішли купатися у ванну, і після того як покупався ОСОБА_7 , він вийшовши з ванни не хотів одягатись та ходив по квартирі голий, на що він зробив йому зауваження, на які він не реагував, відтак він намагався самостійно одягнути на нього трусики та штани, однак син ліг у коридорі на землю та почав плакати. В подальшому син подзвонив колишній дружині та розповів про конфлікт який трапився. Зауважив, що жодного насильства, ані фізичного, ані психологічного характеру щодо своїх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 він не вчиняв, а лише зробив зауваження сину, оскільки той його не слухався.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Недокус В.І. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП оскільки жодних дій вказаних у протоколі ОСОБА_1 не вчиняв, та його дії зокрема висловлення зауваження дітям з метою вгамування сварки дітей є батьківським вихованням. Також зазначив, що у ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_8 дійсно в червні був конфлікт, однак просив суд врахувати, що протоколи про адміністративне правопорушення були складені на обох. Відтак вважає, що повідомлення у поліцію про надумане психологічне та фізичне насильство ОСОБА_1 щодо дітей є ініціативою ОСОБА_8 .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснила, що 24 липня 2022 року вона разом з сином ОСОБА_1 і онуками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 приїхали з села до неї додому за адресою: АДРЕСА_2 та діти пішли митись. Коли помився ОСОБА_7 він відмовився одягатись та ходив по квартирі голий, відтак вона зробила йому зауваження, на яке він не відреагував. В подальшому її син з метою виховання зауважив онуку на його погану поведінку та попросив одягнутись, однак онук також ніяк не відреагував. Тоді син попробував сам його одягнути, проте ОСОБА_7 почав кричати, плакати та подзвонив до мами ОСОБА_11 , яка сказала йому викликати поліцію. Зазначила, що ОСОБА_1 не бив дітей та не не ображав нецензурними словами.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснила, що 24 липня 2022 року діти ОСОБА_7 та ОСОБА_10 були разом з батьком ОСОБА_1 . Так, того дня їй зателефонувала донька ОСОБА_10 та повідомила, що батько б`є ОСОБА_12 . В подальшому ОСОБА_1 разом з дітьми забрали її з вокзалу та вони поїхали додому. Дома син ОСОБА_2 розповів їй, що тато кричав на нього, виражався відносно нього нецензурною лайкою, тягнув за ногу та наносив удари по голові, руках і ногах, а також вдарив по голові його сестру ОСОБА_3 . Відтак вона повідомила поліції про вчинене домашнє насильство щодо дітей, з метою притягнення ОСОБА_1 до відповідальності. Зазначила, що ОСОБА_1 неодноразово застосовував домашнє насильство щодо неї та їх дітей, і його вже було притягнуто до відповідальності за вчинення відносно неї домашнього насильства.

Допитана в судовому засіданні інспектор ЮП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Федоришин У. суду пояснила, що 24 липня 2022 року вона виїжджала на виклик ОСОБА_8 з приводу вчинення батьком домашнього насильства щодо дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . На місці події діти надавали пояснення в присутності матері, зокрема вказували, що батько вчиняв відносно них домашнє насильство, а саме, що батько наносив ОСОБА_2 удари по голові, руках та ногах, та завдав удар по голові ОСОБА_3 . Також зазначила, що з пояснення дітей неможливо було зрозуміти щодо кількості ударів.

Неповнолітній ОСОБА_13 в судовому засіданні суду повідомив, що 24 липня 2022 року він разом з сестрою та батьком перебував у своєї бабусі. Батько допоміг йому помити голову та коли він вийшов з ванної кімнати і вони з сестрою ОСОБА_10 почали сваритися за мобільний телефон. Батько і бабуся робили їм зауваження, але нецензурними словами батько не виражався. Після чого він вийшов з квартири, але потім повернувся та ліг у коридорі на землю, і тоді батько почав тягнути його за ноги та бити руками по ногах. Удари він відчував, але сильно не боліло. Також ствердив, що батько вдарив один раз по голові його сестру ОСОБА_10 . Вважає, що батько вчинив неправильно.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення та свідчення інших учасників, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи всі обставини справи, суд прийшов до наступного висновку:

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 2 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вказаних порушень.

Тобто, з об`єктивної сторони дане правопорушення характеризується вчиненням будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а з суб`єктивної умисною виною.

Як вбачається з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно п. 17 ч. 1 ст. 1 ст. 1 вказаного закону, фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

-відомостями зазначеними у протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАВ №278664, ВАВ №278665 від 17 серпня 2022 року;

-заявою ОСОБА_8 від 24 липня 2022 року, у якій остання просить притягнути до адміністративної відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 24 липня 2022 року вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно їхніх спільних малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

-письмовими поясненнями ОСОБА_8 від 24 липня 2022 року, в яких остання пояснила, що з колишнім чоловіком ОСОБА_1 вони розлучені 4 роки, але продовжують проживати в одній квартирі. Протягом всього періоду спільного проживання останній застосовував фізичне та психологічне насильство відносно неї та їхній дітей. Так, останній випадок фізичного насильства відбувся 24 липня 2022 року близько 14 год. 00 хв. коли син ОСОБА_7 перебував у своєї бабусі, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Зазначає, що в цей час ОСОБА_1 бив сина руками по голові, руках та ногах. Дану інформацію вона дізналась від сина, а також побачила синці на сідницях в сина. Крім того добавила, що під час того як колишній чоловік вчинив домашнє насильство стосовно сина 24 липня 2022 року була присутня також і донька, яка бачила все, що відбувалось. Стосовно неї також було застосовано фізичне насильство у вигляді кількох ударів в область голови руками;

-письмовими поясненнями малолітнього ОСОБА_2 від 24 липня 2022 року, згідно яких, останній зазначив, що 24 липня 2022 року близько 14 год. 00 хв. він разом із сестрою та батьком перебували в гостях у бабусі ОСОБА_4 , яка проживає по АДРЕСА_3 . В цей час батько почав кричати на нього через мобільний телефон, а пізніше почав бити руками в голову, руки та ноги. Також батько застосовував фізичне насильство відносно його сестри, також вдарив її по голові. Вказав, що все це відбувалось із застосуванням образливих слів. Відтак, він зателефонував мамі та повідомив про даний факт та коли вони приїхали додому то звернулись в поліцію. Після ударів батька у нього залишились сліди на тілі, а саме почервоніння та синці на сідницях;

-письмовими поясненнями малолітньої ОСОБА_3 від 24 липня 2022 року, відповідно до яких, остання пояснила, що 24 липня 2022 року близько 14 год. 00 хв. вони перебували в гостях у бабусі за адресою: АДРЕСА_3 , коли батько почав кричати на брата ОСОБА_12 , ображав його словесно застосовуючи нецензурну лексику, після чого наніс декілька ударів рукою по голові, раках та ногах. Її також вдарив рукою по голові. Внаслідок цього брат почав плакати, а вона зателефонувала мамі та розповіла про те, що відбулося. На тілі брата залишились червоні сліди від ударів батька;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 17 серпня 2022 року, в яких останній вказав, що 24 липня 2022 року він приїхав з села разом з дітьми до батьків за адресою: АДРЕСА_2 та попросив дітей помитись у ванній, після цього помившись він попросив сина одягнутись, тому що він ходив голий по кімнаті на, що він почав вередувати та не слухатись, не хотів сушити голову і одягатись. Коли він зробив йому зауваження син почав псіхувати, обзивати його і казати хто він йому такий є. В подальшому він намагався одягнути йому трусики та штани, а він вибіг на коридор і почав плакати та дзвонити до мами. Зазначає, що він не бив сина і не кричав, а тільки зробив зауваження. Свідком таких подій є його мати, яку його син також ображав поганими словами коли вона намагалась його заспокоїти, проте нічого не вийшло, а тому вони одягнулись і поїхали додому, по дорозі забравши дружину з вокзалу. Також зазначив, що свідком також була його дочка ОСОБА_10 , яка бачила, що він робив зауваження сину, вона подзвонила дружині і почала плакати та казала, що він свариться. Водночас він не застосовував фізичного чи психологічного насильства. Додатково вказав, що дружина неодноразово вчиняє провокації про начебто вчинення ним домашнього насильства. Натомість своїх дітей він безмежно любить, бере активну участь у їх вихованні, здійснюючи постійні прогулянки в дворі, що можуть підтвердити сусіди, при цьому дружина веде розпусний спосіб життя та залишає виховання дітей на нього;

-письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 17 серпня 2022 року, згідно яких остання пояснила, що вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_14 , сином ОСОБА_1 та онуками ОСОБА_3 , ОСОБА_2 були у селі Нестерівці. Близько 14 год. 00 хв. вона із чоловіко повернулась додому по АДРЕСА_2 . В цей час її син з онуками поїхав до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , але оскільки потрапити додому не вдалося, оскільки ключі від квартири були у колишньої дружини сина ОСОБА_11 , а вона в цей час була у м. Львів, син з дітьми приїхав до не додому, оскільки дітям потрібно було помитись. Приїхавши до неї, діти пішли купатись, спочатку ОСОБА_10 а потім ОСОБА_7 . Після того як покупався ОСОБА_7 він відмовився одягатись, а тому вона зробила йому зауваження, на що він почав її ображати, обзивати та казати, що ненавидить її. Відтак її син зробив ОСОБА_15 зауваження і почав одягати йому трусики, штани та футболку. В цей час ОСОБА_7 крикнув до ОСОБА_10 , щоб вона викликала поліцію, а ОСОБА_10 в той момент розмовляла по телефону з мамою ОСОБА_16 . Вона взяла телефон у ОСОБА_10 і почала розмовляти із ОСОБА_11 , зокрема пожалілась їй, що онук її ображав, на що вона відповіла: «Як він говорить до мене, так мої діти до вас. Як хочуть так і будуть говорити, не подобається, то не спілкуйтесь з ними». Після чого син з онуками поїхав додому. Додатково зазначила, що син ОСОБА_17 до онуків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 жодної фізичної сили не застосовував та жодних образ не висловлював;

-постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу;

-електронним рапортом інспектора чч Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області Голика Т.В. від 24 липня 2022 року.

Суд відхиляє заперечення ОСОБА_1 щодо вчинення ним домашнього насильства відносно своїх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки такі повністю спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами та наданими в судовому засіданні поясненнями неповнолітнього ОСОБА_2 , які в повній мірі узгоджуються між собою та в сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 1732 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будьяких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вказаних порушень, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також обставину, яка обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ст. 401 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені у справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином, вважаю, що із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 496,20 грн.

Керуючись статтями ч. 2 ст. 33, ст. 40-1, ч. 2 ст. 173-2, ст. ст. 245, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - №607/10971/22 (провадження №3/607/5686/2022) із адміністративними матеріалами відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - №607/10974/22 (провадження №3/607/5688/2022) та присвоїти об`єднаній справі єдиний номер - №607/10971/22 (провадження №3/607/5686/2022).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 1732 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Повний текст постанови суду складено та підписано суддею 07.10.2022.

CуддяН. Р. Кунець