Дата документу 28.09.2022 Справа № 334/1358/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/1358/22 Головуючий в 1 інст. Добрєв М.В.
Провадження №33/807/438/22 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 29 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює в «Партнерхаус» головним електриком, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп. на користь держави.

Згідно з постановою суду, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28 березня 2022 року, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 о 20-50 год., керував транспортним засобом TOYOTA CAMRY, державний номер НОМЕР_1 по вул.Дніпровське шосе, б.2 у м.Запоріжжі у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі «КПП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР та підтверджено висновком лікаря № 997 від 28 березня 2022 року. Від керування транспортного засобу відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження в справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції неправильно оцінив докази по справі, які були долучені працівниками поліції до адміністративного протоколу, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Вважає, що результат огляду на стан сп`яніння, проведеного у медичному закладі, не може бути використаний як доказ винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як в матеріалах провадження відсутні дані про сертифікацію зазначеного технічного засобу.

Крім цього, саме освідування проводилось в порушення порядку проведення такого освідування, відповідно до Інструкції про порядок експлуатації алкотестеру «Драгер 6820».

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не допитав в судовому засіданні працівників поліції, хоча заявлялося клопотання про їх допит.

У матеріалах справи про притягнення до адміністративної відповідальності, відсутні будь-які докази, що підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вищезазначене дає право стверджувати, що під час розгляду справи у суді першої інстанції апелянта було позбавлено законного права на справедливий суд.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №063818 від 28 березня 2022 року;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що працівниками поліції у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, а саме: різких запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Алкотест Драгер 6820. Огляд проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 березня 2022 року. Огляд проводився за допомогою Алкотест Драгер. В графі результати огляду зазначено реакція позитивна 1,36% проміле;

- у висновку №997 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху від 28 березня 2022 року, наданим КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької міської ради, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

- відеозаписом події.

Вказані докази узгоджуються з відомостями з рапорту командиру взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Степанова Г.К., згідно з яким, 28 березня 2022 року під час несення служби в м.Запоріжжі на АП-101 приблизно о 20:50 год. по вул.Дніпровське шосе, 2, зупинено транспортний засіб TOYOTA CAMRY, державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування у водія було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі та підтверджується висновком лікаря-нарколога №997. Стосовно водія складено протокол за ст.130 КУпАП, тимчасово вилучено П/В. Водія відсторонено від керуванням т/з, т/з евакуйовано на спец.майданчик.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, окрім того повідомив, що він є особою з інвалідністю ІІ групи, надав суду відповідні документи.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 та заявлені при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують та суперечать матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неправильно оцінив докази по справі, які були долучені працівниками поліції до адміністративного протоколу, що призвело до невідповідності висновків фактичним обставинам справи, не є слушними.

Відповідно до п.2.9«а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені вище докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності - також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9.«а» ПДР, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання апелянта про те, що результат огляду на стан сп`яніння, проведеного у медичному закладі, не може бути використаний як доказ винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як в матеріалах провадження відсутні дані про сертифікацію зазначеного технічного засобу, є безпідставними, оскільки під час проведення огляду на стан сп`яніння останній такі документ не вимагав та під час судового розгляду про витребування таких документів теж не клопотав.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 двічі проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької міської ради.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 березня 2022 року, огляд проводився за допомогою Алкотест Драгер. В графі результати огляду зазначено реакція позитивна 1,36% проміле.

Згідно з висновком №997 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху від 28 березня 2022 року, наданим КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької міської ради, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Зазначений висновок щодо результатів медичного огляду складений із дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

У висновку міститься підпис самого ОСОБА_1 без будь-яких зауважень. Відомостей про те, що останній не погодився з результатами огляду та оспорював ці результати в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.

Крім того, вживання алкогольних напоїв не заперечувалось самим ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу та при проведенні самого огляду.

Твердження апелянта про те, що огляд проведений з порушенням встановленого законом порядку, спростовуються матеріалами справи.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився за допомогою недозволеного до використання технічного приладу.

Будь-яких зауважень з цього приводу сам ОСОБА_1 в медичному закладі не заявляв, а доводи апеляційної скарги про протилежне нічим не підтверджені.

Порушення конституційних прав ОСОБА_1 під час проведення огляду у медичному закладі теж не убачається.

Огляд ОСОБА_1 в медичному закладі проводився у строк та порядку, передбачених ст.266 КУпАП, у присутності поліцейського.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції та лікаря, що проводив огляд, у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Посилання апелянта про те, що суд першої інстанції безпідставно не допитав в судовому засіданні працівників поліції, є також необґрунтованими, оскільки під час розгляду справи як в суді першої інстанції так і під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 не звертався з клопотанням про виклик цих свідків та про їх допит. В свою чергу, суд не має права самостійно та з власної ініціативи збирати докази у справі.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

Разом з тим, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 були надані документи, що підтверджують, що він є особою з інвалідністю ІІ групи.

При перевірці вказаних обставин судом апеляційної інстанції встановлено таке.

Згідно з посвідченням 38 серії ААБ» 258428, виданим 21 квітня 2010 року Зологівським УПСЗН, ОСОБА_1 має другу групу інвалідності. Це посвідчення дійсне на всій території України.

В свою чергу, згідно з п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються в т.ч. особи з інвалідністю I та II груп.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

Враховуючи викладене, подана апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова судді місцевого суду - зміні як така, що винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 29 липня 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП змінити, виключивши з неї стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

У решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева