Справа 556/1570/22
Номер провадження 3/556/789/2022
П ОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2022 року Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі головуючого - судді Котик Л.О.

при секретарі Басик Г.Т.

за участю особи, відносно якої складено Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1

адвоката Бабіка К.В.

розглянувши матеріали, що надійшли від Володимирецького ВП №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює,-

За ст.ст. 130 ч.1, 126 ч.2, 126 ч.1 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно Протоколу про адміністративне правопорушення від 28.07.2022 року серії ААБ №022519, ОСОБА_1 28 липня 2022 року, о 01.04 год. в с. Журавлине, по а/д Т1808, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter» номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови). Відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотест 6820» та в медичному закладі, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Того ж числа до суду надійшли протоколи про адміністративні правопорушення за ст. ст. 126 ч.2, 126 ч.2 КУпАП від 28.07.2022 року серії ААБ №022518 та серії ААБ №022517, про те, що 28 липня 2022 року, о 01.04 год. в с. Журавлине, по а/д Т1808, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter» номерний знак НОМЕР_1 , не маючи реєстраційних документів на транспортний засіб та не маючи права керування таким транспортним засобом.

Вказані матеріали до суду надійшли одночасно, 11.08.2022 року.

У відповідності до ст.36 КУпАП в разі, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з вчинених.

Суд вважає за доцільне об`єднати протоколи про адміністративні правопорушення від 28.07.2022 року серії ААБ №022519, серії ААБ №022518 та серії ААБ №022517 і розглянути їх в одному провадженні, оскільки відносно ОСОБА_1 складені окремі протоколи про адміністративні правопорушення, відповідно за ст.ст. 130 ч.1, 126 ч.2, 126 ч.1 КУпАП з присвоєнням об`єднаній справі № 562/1570/22.

Для розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 до суду з`явився та пояснив, що дійсно 28 липня 2022 року, о 01.04 год. в с. Журавлине, по а/д Т1808, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter» номерний знак НОМЕР_1 , його зупинили працівники поліції. Відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніня, при цьому не мав документів на автомобіль і посвідчення водія.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бабік К.В. надав клопотання про об`єднання в одне провадження справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.ст. 130, 126 КУпАП.

А також надав заяву власника автомобіля - ОСОБА_2 , в якій останній просив зобов`язати Вараський РВ ГУНП в Рівненській області повернути йому автомобіль марки «Volkswagen Transporter-В», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2000 р.в., білого кольору, що вилучений 28.07.2022 року. Оскільки останній звертався із заявою до Вараського РВП ГУНП про вирішення питання щодо повернення йому, як власнику, належного йому автомобіля, однак йому було відмовлено в поверненні вилученого транспортного засобу, посилаючись на дію певних законодавчих актів пов`язаних з Указом Президента України від 24.02.2022 №68/2000 «Про ведення воєнного стану в Україні».

Вислухавши пояснення правопорушника, заяву ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали, відеоматеріали на оптичних носіях, суд приходить до наступних висновків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі Кобець проти України (з відсиланням на п. 282 рішення у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey)), таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5. Постанови КМ України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху» із змінами і доповненнями, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Постановою КМУ "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17.12.2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

У підтвердження вини ОСОБА_1 за ст.ст. 130 ч.1, 126 ч.2, 126 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення суду надано достатні, належні та допустимі докази по справі, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення 28.07.2022 року серії ААБ №022519, серії ААБ №022518 та серії ААБ №022517; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.07.2022 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 28.07.2022 року; відеозаписи на оптичних носіях, де зафіксовано, як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Сукупність наведених доказів підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. (ст.23 КУпАП)

При обранні виду та міри адміністративного покарання суддя враховує характер та обставини адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника, його матеріальний стан, що вперше притягується до адміністративної відповідальності, є неповнолітнім, та вважає за необхідне, визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді адміністративного штрафу.

Разом з тим, на думку суду, характер правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його підвищена суспільна небезпечність, унеможливлює застосування до особи, яка його вчинила, звільнення від адміністративної відповідальності із застосуванням заходів впливу. Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП безальтернативно у виді основного стягнення установлює штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Отже, таке стягнення свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності діяння, а тому законодавець установив, що виховання особи, яка вчинила таке правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, неможливе в інший спосіб, незалежно від наявності чи відсутності встановлених ст.ст. 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), рішення від 29.06.2007 р. (заяви № 15809/02 і № 25624/02), зазначив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов`язки, установлені ПДР, які мають дотримуватися при експлуатації транспортного засобу за будь-яких обставин.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у найближчому медичному закладі на вимогу працівника поліції підтверджена, в тому числі і даними відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського.

Таким чином, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами.

Відповідно до ч. 3 п. 28 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», - позбавлення права керування транспортними засобами можна застосувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накласти на винну особу таке стягнення як додаткове КУпАП не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

А тому, суд рахує за правильне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу, без позбавлення права керування транспортни засобом. Згідно довідки, виданої поліцейським СРПП Вараського РВП ГУНП, гр. ОСОБА_1 , посвідчення водія не отримував.

Також, як вбачається із заяви власника транспортного засобу ОСОБА_2 , було тимчасово затримано транспортний засіб, марки «Volkswagen Transporter-В», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого він і є, і який не вчиняв правопорушень, а тому потрібно було врахувати, що затримання транспортного засобу є одним із заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, перелік та підстави застосування яких, встановлені ст.260 КУпАП. Так, відповідно до ч.1 цієї норми, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, талона про проходження державного технічного огляду, ліцензійної картки на транспортний засіб, тимчасове затримання транспортного засобу, можливе лише у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складання його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою, четвертою і п`ятою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), статтями122-5,124,126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті130,статтями132-1,206-1 цьогоКодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля -евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.4-6 ст.265-2 КУпАП, транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання. Після закінчення триденного строку тимчасового затримання транспортного засобу особа має право звернутися за отриманням тимчасово затриманого транспортного засобу. Таке звернення особи є обов`язковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення. За подання такого звернення та повернення особі тимчасово затриманого транспортного засобу не може стягуватися плата. Повернення транспортного засобу, затриманого шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, відбувається невідкладно за зверненням відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, або особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення, після сплати штрафу за вчинене правопорушення та оплати вартості послуги із транспортування та/або зберігання транспортного засобу.

Відповідно до п.2. Постанови КМУ від 17.12.2008р.№1102 «Про порядок тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання» (із змінами та доповненнями), тимчасове затримання транспортного засобу проводиться поліцейським у разі наявності в нього підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою - четвертою, шостою і сьомою статті 121,частинами третьою - п`ятою статті 122(у частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю),статтями 122-5,124,126,частинами першою - четвертою статті 130,статтями 132-1,206-1Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.4, зазначеної Постанови, у разі коли водій, що вчинив правопорушення, присутній під час тимчасового затримання транспортного засобу і порушення неможливо усунути на місці в максимально короткий строк, поліцейський оформляє протокол про адміністративне правопорушення, а у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу. У протоколі (постанові) робиться відповідний запис про тимчасове затримання транспортного засобу із зазначенням інформації про складення акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, що долучається до протоколу (постанови).

Якщо правопорушення може бути усунуте водієм у максимально короткий строк, поліцейський не проводить тимчасове затримання транспортного засобу і оформляє протокол про адміністративне правопорушення, а у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу. При цьому акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, якщо його вже складено, долучається до рапорту поліцейського про факт появи водія на місці правопорушення в момент виконання робіт із завантаження транспортного засобу.

Крім, того, як було встановлено із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки - «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 . Вараським РВП ГУНП у своєму листі від 12.08.2022 №К-85/215/01-2022 повідомлено, що автомобіль марки «Volkswagen Transporter-В», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, 2000 р.в., не затримувався, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу встановленого зразка поліцейським не складався. Однак станом на 12.08.2022 року вказаний автомобіль зберігається у Вараському РВП за адресою: вул. Правика, 5, м. Вараш, Рівненської області. Приводом вилучення транспортного засобу, є вчинення неповнолітнім ОСОБА_3 адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

За таких обставин, суд вважає за необхідне зобов`язати Вараський РВП ГУНП в Рівненській області повернути безоплатно транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter» номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , як такий, що вилучений 28.07.2022 року з порушенням вимог ч.1 ст.265-2КУпАП,

Сума судового збору на підставі ст. 40-1 КУпАП, підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.

Керуючись , ст.ст.40-1 ст.130, ст.283-285 КУпАП , суддя,-

п о с т а н о в и в:

Провадження № 3/556/789/2022, № 3/556/790/2022 та №2/556/791/2022 у справі №556/1570/22 про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч. 2 ст. 126, ч.1 ст.126 КУпАП об`єднати в одне провадження.

Об`єднаній справі присвоїти № 556/1570/22 (провадження № 3/556/789/2022).

ОСОБА_1 , піддати адміністративному стягненню за ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 - 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.

Зобов`язати Вараський РВП ГУНП в Рівненській області повернути безоплатно власнику, ОСОБА_2 , жителю АДРЕСА_1 , із майданчика тимчасового тримання транспортних засобів Вараського РВП ГУНП в Рівненській області, автомобіль марки «Volkswagen Transporter-В», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2000 р.в., білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Суддя: