ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8860/22
провадження № 3/753/4349/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2022 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 241055, ОСОБА_1 , будучи обмеженим в праві керування транспортними засобами постановою державного виконавця Центрально-Міського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровської області від 08.11.2019 року, 12.08.2022 року о 12 год. 10 хв., рухаючись по вул. Харченка, 45 в м. Києві, керував транспортним засобом «Nissan Almera», д.н.з. НОМЕР_1 .

До суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Враховуючи вище зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за статтею 126 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за статтею 126 КУпАП не належить до цих випадків.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (2005 р.), у силу вимог параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

При цьому справа не є складною ні в правовому, ні у фактичному аспекті.

Крім того, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в тому числі із використанням власних технічних засобів, до суду не надходило.

Враховуючи викладене, з метою дотримання вимоги розумного строку відповідно до статті 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю можливим розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Як убачається із даних відеозапису з нагрудної камери працівника поліції 470653, переглянутого в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 , нічого не знав про накладене обмеження та з постановою державного виконавця не знайомий. При цьому вказав, що документи по аліментах прийшли на адресу підприємства, де він працює, і що із зарплати все вираховують.

Крім того із копії постанови державного виконавця від 08.11.2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, адресою проживання ОСОБА_1 зазначено АДРЕСА_2 , в той час як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , останній проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому однією з обов`язкових ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, є вина у формі умислу або необережності, а відсутність одного з елементів складу правопорушення свідчить про відсутність складу правопорушення в цілому.

Проте, будь - яких доказів на підтвердження факту того, що ОСОБА_1 отримав вказану постанову, був ознайомлений з її змістом або взагалі знав про її існування до матеріалів справи не долучено, не здобуто таких доказів і у ході судового розгляду.

Саме по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності даних на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, не доведена.

Відповідно до вимогп. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, вважаю, що провадження у справі необхідно закрити.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення не накладається, підстав для стягнення судового збору на підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП не вбачається.

Керуючись ст. ст. 126 ч. 3, 247 п. 1, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя