Справа № 758/4376/22
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2022 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Якимець О.І., при секретарі судового засідання Карпишиної К.С., за участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Нечваль Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №210698 від 21.04.2022, 21.04.2022 о 16:00 за адресою: м.Київ, просп. Правди, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KIA Morning», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер». Проба позитивна - 1,85 проміле. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.9.а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

У судове засідання з`явився захисник Нечваль Я.В. надав письмові заперечення, в яких зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки водій ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Зокрема, поліцейські, які складали протокол взагалі не бачили чи керував ОСОБА_1 автомобілем, а вказана інформація внесена у протокол зі слів свідка ОСОБА_2 , а той факт, що ОСОБА_1 написав у протоколі, що з ним згоден - не може бути єдиним доказом його вини. Пояснення свідка ОСОБА_2 також не можуть бути належними доказами, оскільки працівники поліції не зазначили у протоколі, що ОСОБА_2 є свідком. Дійсно, після проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 визнав, що вживав алкоголь, однак не зазначив, коли саме це відбулося, він був дуже розгублений і не знав чи це має значення. На той момент ОСОБА_1 не знав, що вживання алкоголю у салоні автомобіля не є порушенням, а такий автомобіль був на шиномонтажі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №210698 від 21.04.2022; тестом, який проводився за допомогою приладу «Драгер» ARMF-0296 alcotest 7510, з результатом - 1.85 %; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння; письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; копія постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.08.2021; відеозаписом із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівника патрульної поліції (ID №476368).

Заперечення захисника Нечваль Я.В. з приводу того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, вживав алкоголь в салоні нерухомого автомобіля, суд розцінює як позицію захисту для уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Судом оглянуто у судовому засіданні диск з відеозаписом з нагрудного реєстратора інспектора ID №476368, тривалістю 09:49 хв., згідно з яким ОСОБА_1 кілька разів підтверджував, що він виїжджав на автомобілі (02:07 хв. та 02:20 хв. відео), здійснював розворот на дорозі та уступив машині, якою керувала ОСОБА_2 , а не підрізав її на повороті (04:17-04:29 хв., 07:32 хв.), живе недалеко від шиномонтажу та вирішив замінити колеса на автомобілі (09:17-09:20 хв.), такі однотипні пояснення на зазначеному відео ОСОБА_1 повторював кілька разів. Щодо алкоголю на відеозаписі ОСОБА_1 спочатку стверджував, що вживав алкоголь напередодні за день до цієї події (03:24 хв.), а після проведення тесту за допомогою приладу «Драгер», який було проведено із його згоди в установленому законом порядку зазначив, що з результатом тесту згоден (07:16 хв.) та підтвердив що вживав алкоголь (09:30 хв.), але не хотів спочатку говорити про це працівникам поліції. Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписав без жодних зауважень, написавши що з протоколом згоден.

Відтак матеріали справи та дані відеозапису узгоджуються між собою та не суперечать один одному. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_1 та його захисником не надано суду будь-яких доказів, які б спростовували докази, зібрані працівниками поліції.

Посилання захисника Нечваль Я.В., на те, що поліцейськими не було зазначено у протоколі свідка ОСОБА_2 , натомість такі пояснення свідка були додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суд відхиляє, з огляду на те, що Законом України № 1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», який набрав чинності 17 березня 2021 року, до ч.2 ст.266 КУпАП, яка врегульовувала процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`янінні на місці, внесено зміни. Зокрема, якщо в попередній редакції присутність двох свідків під час огляду була обов`язковою, то в нинішній редакції ч.2 ст.266 КУпАП достатньо відеозапису, і лише в разі неможливості застосування відеозапису огляд проводиться у присутності двох свідків.

У цій справі до протоколу про адмністративне правопорушення додані докази у вигляді файлу відеозапису із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівника патрульної поліції, який проводив оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Вказані відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення та свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та вимог ст.266 КУпАП.

Аналізуючи зазначені докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п.п. 2.9.а Правил дорожнього руху України (ПДР України) доведена належними та допустимими доказами у справі. Також наявна постанова Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.08.2021у справі №695/1657/21, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого його необхідно притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Приймаючи до уваги характер правопорушення та особу правопорушника, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 грн 20 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, 40-1, 130, 280, 283, 284, 291 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок та позбавити права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя: О. І. Якимець