Номер провадження 3/754/3506/22
Справа №754/8278/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ЛІСОВСЬКА О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого у АДРЕСА_1 ,

ІПН НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення від 31.08.2022 року вказано про те, що ОСОБА_2 31.08.2022 року о 15 годині 55 хвилини керував автомобілем Рено д/н НОМЕР_2 по пр.. Броварському у м. Києві у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер та у лікаря-нарколога. Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 допустив порушення п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України.

В суді ОСОБА_2 вину свою у скоєному правопорушенні не визнав. Пояснив, що він їхав на своєму автомобілі з роботи дуже втомлений. Був зупинений працівниками поліції, які виказали підозру щодо перебування його у стані алкогольного сп`яніння. Він пояснив, що їде з роботи, дуже втомлений, але алкогольних напоїв не вживає взагалі. Тоді йому запропонували пройти огляд на приладі Драгер, він погодився. Але через виявлені результати він не погодився з оглядом, тоді його повезли до лікаря-нарколога, де його оглянув лікар, він знову пройшов огляд на приладі Драгер, після чого був складений протокол. Він після результатів огляду у лікаря просив надати йому можливість здати аналізи для належного огляду, але йому відмовили. Вважає, що протокол складений неправомірно, оскільки результати тесту неправдиві. Крім того, прилад Драгер, на якому проводили огляд, не пройшов своєчасно калібровку, а тому він ставить під сумнів його результати. Крім того, результати у лікаря вже були інші. Також зазначив, що протокол складений о 17 годині 05 хвилин, але в той час він ще перебував у лікаря, що підтверджується даними відео. На підставі викладеного просить провадження у справі закрити.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з?ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року № 14 судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.. 130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП України не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп"яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Так, диспозицією ст. 130 КпАП України передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп"яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичним чи токсичних речовин.

Згідно із ч. 2, 3, 5 КпАП України огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КпАП України (п. 7 Інструкції).

Відповідно до п. 6 Розділу 2 Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи (п. 3, 4 ч. 3 Інструкції).

Згідно із п. 9 Розділу ІІІ вищевказаної Інструкції використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про перевірку робочого часу вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ.

Згідно із п. 15 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

З наведеного вище вбачається, що результати медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння вважаються достовірними за умовами, що вони були отримані під час медичного обстеження, поєднаного з лабораторними дослідженнями, результати яких зафіксовані в акті та висновку.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 31.08.2022 року о 15 годині 55 хвилини керував автомобілем Рено д/н НОМЕР_2 по пр.. Броварському у м. Києві у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер та у лікаря-нарколога. Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 допустив порушення п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України.

Огляд на стан сп`яніння проводився на приладі Алкотест-6820, що підтверджується додатком до протоколу від 31.08.2022 року.

Відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлено міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, 1 рік. Тобто, технічні засоби, що використовуються органами національної поліції для проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, проходять технічне обслуговування з інтервалом в 1 рік.

Проте, Інструкцією з експлуатації газоаналізатору «Alkotest 6820» визначено, що умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі «Інтервали технічного обслуговування». Розділом «Інтервали технічного обслуговування» передбачено інтервали технічного обслуговування приладу - перевірка калі бровки, яка має проводитися кожні шість місяців.

Профільна Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння (п.3-4 Розділу ІІ) передбачає, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу.

Крім того, нормами ч. 2 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

З наведеного вбачається, що технічне обслуговування (перевірка калібровки) газоаналізатору «Alkotest 6820» має проводитись кожні шість місяців, згідно вимог Інструкції з експлуатації даного технічного засобу, оскільки відповідне передбачено Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності.

Як вбачається із тестування на алкоголь до протоколу № ААД 152349, газоаналізатор «Alkotest 6820», за допомогою якого проводився огляд водія ОСОБА_2 , востаннє проходив перевірку калібровки 16.11.2021 року, тобто експлуатувався з порушенням встановленого інструкцією шестимісячного строку.

Окрім того, до приладу Драгер «Alkotest 6820» не надано Сертифікат, в якому було б зазначено, що він внесений до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, та містить оцінки відповідності та державної реєстрації.

Що стосується даних, вказаних у Висновку лікаря, то слід зазначити наступне.

Як вбачається з Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.08.2022 року, ОСОБА_2 перебуває у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю (0, 34 %).

При цьому до висновку не додано результати проведеного тестування, а також не зазначено, яким саме приладом дане тестування проводилося.

Крім того, у висновку вказано час огляду ОСОБА_2 - 17 годин 00 хвилин, але даний час не співпадає із часом огляду, що зазначений на відеодиску, що долучений до протоколу від 31.08.2022 року.

Також слід зазначити, що відповідно до п. 9 розділу ІІІ вказаної вище Інструкції використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Крім того, п. 15 розділу ІІІ Інструкції визначено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

З письмових матеріалів справи вбачається, що у лікаря-нарколога ОСОБА_2 був проведений лише огляді із застосуванням приладу Драгер, при цьому лабораторні дослідження не проводилися (хоча ОСОБА_2 на цьому наполягав).

Таким чином, зважаючи на те, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 був діагностований з порушенням вимог діючого законодавства, його результати є недійсними в силу положень п. 22 розділу ІІІ Інструкції та ч. 5 ст. 266 КпАП України.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, долучені до нього письмові докази, пояснення особи у суді, інші докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 31.08.2022 року, не підтверджені у судовому засіданні, а також спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Згідно із п.1 ст. 247 КпАП України розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суддя приходить до висновку, що факт порушення п. 2.9 (а) Правил Дорожнього руху водієм автомобіля ОСОБА_2 не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 247, 283, 284, 290, 291 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КпАП України закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя О.В.Лісовська