Справа № 946/6145/22
Провадження № 3/946/2392/22
ПОСТАНОВА
Іменем України

12 жовтня 2022 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

09.09.2022 року до суду надійшов з відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №025051 від 07.09.2022 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 , 07.09.2022 о 16:51 год. в м. Ізмаїл по вул. Бендерська кут вул. А. Холостякова, керував транспортним засобом ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу технічного приладу ALKOTESTER DRAGER 7510, за результатами огляду встановлено позитивний результат алкогольного сп`яніння, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Притягуваний ОСОБА_1 в судовому засіданні 12.10.2022 зазначив, що з протоколом категорично не згоден. Він служить у Територіальній обороні. Він не був у стані алкогольного сп`яніння. Пив він за день до цього. Показник драгера на місці не відповідав дійсності. Він не хотів проходити огляд на місці та хотів поїхати у медичний заклад через незгоду із результатами Драгеру, проте співробітники поліції сказали йому, щоб він погодився з протоколом і все підписав без заперечень, інакше вони повідомлять військове командування і у нього будуть проблеми. Тому вони і не вказали у протоколі, що він військовий, так як така була домовленість, хоч він був одягнений по формі і повідомив про це їх. Це можуть підтвердити свідки, що він дійсно хотів пройти медичний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Їх діалог поліцейський умисно не зняв на камеру, що підтверджується тим, що бодікамера була знята на покладена на капот автомобіля, коли вони відійшли спілкуватися.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні 12.10.2022 зазначив, що побачив ОСОБА_1 та підійшов до нього спитати, що сталося. ОСОБА_3 був у нормальному стані, не п`яний. ОСОБА_3 просив відвести його у медичний заклад для проведення огляду на стан сп`яніння, так як він не погоджується з результатами Драгеру, які не відповідають дійсності. Однак поліцейські сказали, що проблем ніяких не буде, все закриють, якщо ОСОБА_3 не буде сперечатися, не буде наполягати на виклику адвоката та перевірці у медичному закладі, все підпише без заперечень, що він і зробив.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні 12.10.2022 зазначив, що вони гуляли по вулиці і побачили товариша по службі ОСОБА_1 , що його зупинила поліція і підійшли. В цей час ОСОБА_3 говорив, що він не пив, що не згодний з драгером і бажає у медичний заклад для перевірки результатів Драгеру, але поліцейський сказав, щоб ОСОБА_3 не спорив, погодився з протоколом і драгером на місці, тоді вони не будуть повідомляти керівництву та допоможуть з цим питанням в сулі. ОСОБА_3 погодився на це та сказав, щоб товариші по службі уходили, а він вже сам справиться.

Представник притягуваного у наданих 12.10.2022 письмових поясненнях зазначив, що ОСОБА_1 не визнає себе винним у скоєні адміністративного правопорушення з наступних підстав. Так, 07.09.2022 у вечорі ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21093 та був зупинений працівниками патрульної поліції на АДРЕСА_2 , після чого йому було запропоновано пройти тест на вміст алкоголю в крові. За добу до цього, тобто 06.09.2022, ОСОБА_1 дійсно вживав алкоголь у невеликій дозі. Однак оскільки вважав, що за добу повністю протверезив, спокійно сів за кермо авто. На вимогу патрульного поліцейського ОСОБА_1 надав свої водійські документи та також на вимогу поліцейського повідомив, що служить в Ізмаїльській територіальній обороні. Після чого у них відбулось спілкування, в ході якого він повідомив патрульним, що вживав алкоголь добу тому та не хотів би щоб про це було відомо керівництву військової частини, в якій він проходить службу. Також, ОСОБА_1 повідомив, що не хоче проходити тест на вміст алкоголю, який наявний у працівників поліції оскільки побоюється, що він не точний та оскільки вживав алкоголь на передодні хотів щоб огляд зробили у медичному закладі, приборам якого він більш довіряє. Також, ОСОБА_1 попросив надати йому можливість викликати юриста, який наддасть йому юридичну допомогу та забезпечить захист його прав та законних інтересів. На його вищевказані прохання працівники патрульної поліції сказали, що їм ніколи їздити з ним по лікарням, у них багато роботи, їх прибор точний. Також, ОСОБА_1 було сказано, що виклик юриста посилить його відповідальність та у разі якщо він це зробить, вони будуть вважати, що він відмовляється з ними співпрацювати. Працівники поліції запевнили його, що якщо він виконає усі їх вимоги, вони будуть клопотати перед судом, щоб його не притягували до адміністративної відповідальності. У випадку якщо він не погодиться на їх умови, патрульні пообіцяли, що прямо зараз зателефонують командиру військової частини та повідомлять його про те, що він, ОСОБА_1 , добу тому вживав алкоголь. Крім того, патрульні зазначили, що керівник відділу патрульної поліції зобов`язаний повідомити командування його військової частини про те, що він знаходився у нетверезому стані 06.09.2022, щоб до нього були застосовані заходи дисциплінарного впливу. Однак у разі погодження на їх умови вони пообіцяли не повідомляти своєму керівнику про цей випадок та не зазначати про місце роботи ОСОБА_1 у протоколі. Звертає увагу на те, що місце роботи ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, хоча на відео з нагрудної камери патрульного чітко видно і чутно, що він повідомив працівника поліції про те, що працює у ІТО, що свідчить, що він повідомляє суду правдиву інформацію. Вважає, що ОСОБА_1 ввели в оману. Усі вимоги щодо надання можливості викликати представника та проходження дослідження на вміст алкоголю у медичному закладі були абсолютно законні та логічні, а дії поліцейських щодо обмеження ОСОБА_1 у його правах є незаконними, що призвело до складання незаконного протоколу. При ознайомленні з відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, представником притягуваного було встановлено, що усе спілкування з ОСОБА_1 , зміст якого зазначено вище, патрульний поліцейський вирішив не фільмувати. Це безумовно пов`язано з тим, що він усвідомлював, що його вимоги, які він має намір йому озвучити, є абсолютно протиправними. Замість запису спілкування з ОСОБА_1 , патрульний зняв свою нагрудну камеру та поставив її на капот службового автомобілю. Камера знімала цей самий капот з 17:00 до 17:09 , годин тобто ті самі 9 хвилин, на протязі яких ОСОБА_1 висувались незаконні вимоги, записані на відео не були. Вищевказані обставини дають змогу стверджувати, що при оформлені матеріалів про адміністративне правопорушення працівниками поліції були допущені грубі порушення чинного законодавства України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення притягуваного, свідків, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положенні» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року N 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерства Охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другій залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Згідно п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як встановлено з наявних матеріалів справи, з показів свідків, вбачається, що водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора алкотестер «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, заперечував проти показників тесту, наголошував на тому, щоб його доставили на огляд у медичний заклад, однак незважаючи на викладене, його покази до уваги прийнято не було. Також, з відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 взагалі було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

Доказів протилежного, які б свідчали про зворотне та про дотримання поліцейськими вимог Інструкції суду не надано.

Для встановлення «обґрунтованості висунутого обвинувачення» у справі мають міститися достатньо переконливі, чіткі і узгоджені між собою докази, які в сукупності доводять винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно з принципом доведеності вини «поза розумним сумнівом».

Отже, належних доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 вимог ПДР, поліцейським суду не надано.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За таких умов, суд вважає, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є безпідставними та не підтверджуються належними доказами, які були надані суду.

З урахуванням чого суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням приписів ст. 62 Конституції України, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б беззаперечно доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283 285 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: А.С. Адамов