Справа ЄУН: 714/881/22
Провадження №2/714/222/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2022 р. м. Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого-судді Козловська Л.Д.

секретар судових засідань Тодерян К.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Герца цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 . До складу спадкового майна входить земельна ділянка розміром 1,03 га, яка перебувала у колективній власності ВАТ «Буковинський», посвідченого сертифікатом на право на земельну частку серії ЧВ №0195530, виданого на підставі рішення Герцаївського РДА №448-р від 30.12.1993 року.

Спадкоємцями першої черги після смерті матері являються діти: сторони по справі а також син ОСОБА_5 , який одноособово прийняв спадщину після смерті матері шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак за життя не оформив спадщину після смерті матері. Спадкоємцями першої черги за законом являються сторони по справі як рідні брати і сестри.

Приватний нотаріус Герцаївського районного нотаріального округу Опришко С.І. згідно листа від 29.06.2022 року відмовила позивачі у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом мотивуючи пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_5 .

Проте, ОСОБА_1 постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини без реєстрації місця проживання, доглядала та опікувалась за ним, і після його смерті в подальшому залишилась проживати у домоволодінні, у зв`язку з чим просить суд встановити факт її постійного проживання разом із ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини, за адресою с.Байраки Чернівецького району Чернівецької області.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак її представник ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та у відсутності позивача. Також просив взяти до уваги, що на дату смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , його сестра ОСОБА_1 постійно проживала разом із ним у домоволодінні її батьків, у якому вона виросла, за адресою с.Байраки Чернівецького району Чернівецької області, де залишилась проживати на протязі багатьох років після смерті, доглядала за спадковим майном, платила комунальні послуги у тому числі за світло, податок на землю, що підтверджується відповідними рахунками і квитанціями щодо сплати за комунальні послуги і податків на землю. Також вказав, що позов подано в порядку позовного провадження через наявність між позивачем та відповідачами спору про право, а саме через відсутність у відповідачів наміру йти на зустріч щодо оформлення спадкового майна. Просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачі на призначене судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позовну заяву від них не надходив.

У відповідності до ч.1 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України справу було розглянуто у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів без фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що вимоги позовної заяви підлягають задоволенню виходячи за наступного.

Так, судом встановлено, що 12.01.2006 року, у віці 71 років, померла мати заявниці ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 13.01.2006 року.

До складу спадкового майна ОСОБА_4 входить право на земельну частку (пай) розміром 1,03 га, із землі, яка перебувала у колективній власності ВАТ «Буковинський», посвідченої Сертифікатом на право на земельну частку серії ЧВ №0195530, виданого на підставі рішення Герцаївської РДА №448-р від 30.12.1993 року.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 являлися діти: позивачка ОСОБА_1 , та відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою Байраківської сільської ради №1916 від 15.12.2014 року.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статей 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до статей 1220, 1222, 1270 ЦК України за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

На момент смерті, ОСОБА_4 проживала і була зареєстрована на території Тернавської сільської ради з 1934 року по день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з нею на день смерті проживав і був зареєстрований син ОСОБА_5 , 1971 р.н., дані обставини підтверджуються довідками Байраківської сільської ради №№1915, 1917 від 15.12.2014 року.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 одноособово прийняв спадщину як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_4 шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 16.12.2014 року.

Останній за життя не оформив належним чином спадщину яку успадкував після смерті матері, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не відкривалась, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №3917970 від 16.12.2014 року.

До складу спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_8 входять рідні брати і сестра: позивачка ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_7 і ОСОБА_3 .

За даними по господарської книги №2, особовий рахунок № НОМЕР_3 виконкому Байраківської сільської ради, на момент смерті ОСОБА_5 був зареєстрований один, в с.Байраки Герцаївського району Чернівецької області, що підтверджується довідкою Байраківської сільської ради №1919 від 15.12.2014 року додається.

Спадкодавці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за життя заповітів не складали, що підтверджується довідкою Байраківського старостинського округу №4 виконкому Герцаївської міської ради №468 від 26.05.2022 року.

Приватний нотаріус своїм листом №57/02-14-92/2014 від 29.06.2022 року, відмовив позивачці ОСОБА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно як за спадкоємцем за законом після смерті брата ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , мотивуючи ненаданням доказів прийняття спадщини.

Позивач стверджує, що постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що потрібно з метою оформлення спадкових прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч.2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верхового Суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де зазначено, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні.

Оцінюючи обставини справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що встановлення факту, який просить позивач, пов`язано з вирішенням спору про право за наявністю інших спадкоємців за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , а тому справа підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Позивач стверджує, що постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому, з метою оформлення спадкових прав, виникла необхідність у встановленні даного факту у судовому порядку.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною 1 статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Отже, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку про те, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з реєстрацією місця проживання спадкодавця, а відповідно до статті 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання спадкодавця, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.

При цьому відсутність реєстрації спадкоємця за місцем проживання (реєстрації) спадкодавця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини 3 статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

До аналогічної правової позиції дійшов Верховний Суд в постановах від 01 серпня 2018 року у справі № 212/9157/15-ц та від 10 січня 2019 року у справі 484/747/17.

Факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини підтверджується встановленими вище доказами по справі.

Зокрема у якості належних доказів постійного проживання зі спадкодавцем на день його смерті а також постійного проживання у спадковому домоволодінні після його смерті, суд бере до уваги той факт, що у позивачки наявні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, які залишилися у неї від спадкодавця ОСОБА_5 після смерті його матері ОСОБА_4 , а саме Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0195530 на 1,03 га, із земель запасу ВАТ «Буковинський», розташованого в с. Байраки Чернівецького району Чернівецької області, а також користування вказаною земельною ділянкою по даний період часу, що підтверджується Договором оренди земельної частки (пай) від 01.09.2011 року, та Актом приймання-передачі земельної ділянки від 01.09.2011 року, що є додатком до цього договору, з якого вбачається, що вказана земельна ділянка позивачкою передано в оренду ТЗОВ «Колос-2». Аналогічний договір оренди був укладений між орендодавцем ОСОБА_1 і орендарем СТОВ «Колос-2» від 10.10.2019 року. Строком на 7 років.

Належним доказом суд бере до уваги розрахункові рахунки за на оплату за електроенергію та відповідні чеки на оплату комунальних послуг домоволодіння де позивачка проживала разом з спадкодавцем, який належав їхній матері, станом з 2010 року по 2019 рік, що також підтверджує факт оплати позивачкою розрахунків за електроенергію і її спільне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в с. Байраки Чернівецького району Чернівецької області.

За наведених обставин, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.4-13, 19, 76-81, 259, 264-265, 273, 293-294, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини, за адресою с. Байраки Герцаївського району Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а уразі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя: Козловська Л.Д.