Справа №461/4826/22
Провадження №3/461/2726/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю представника митного органу Лубоцького Б.І., захисника Шокало В.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці Державної митної служби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, тимчасово непрацюючої, уродженки м. Івано-Франківськ, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 виданий 18.08.2017,

за ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України,

встановив:

згідно протоколу про порушення митних правил, 29.08.2022 о 19 год. 37 хв., в зону митного контролю митного поста «Яворів» Львівської митниці, смугою руху «червоний коридор» в напрямку «в`їзд в Україну», прибув транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ SPRINTERS 316CDI реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 та причіп САНТЕЙ реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , яким гр. України ОСОБА_1 , слідувала з Республіки Польща до України в якості пасажира.

Під час проходження митного контролю та митного оформлення вищезазначеного транспортного засобу, після проведення перевірки у відповідності до інформації електронної бази ЄАІС «Перетин кордону транспортним засобом» та спрацювання «АСАУР» з`ясовано, що ОСОБА_1 , ввезла на митну територію України транспортний засіб марки NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , через митний пост «Чорноморський» Одеської митниці 24.10.2018 року по смузі руху «зелений коридор», в митному режимі «транзит».

На момент перетину кордону, 29.08.2022 року, ОСОБА_1 , у відповідності до вимог статті 460 Митного кодексу України, жодних документів не надала.

Дії ОСОБА_1 уповноваженими особами митного органу кваліфіковані за ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Шокало Т.І. подав до суду письмові пояснення, які підтримав в судовому засіданні. Захисник просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 470 МК України закрити.

Обґрунтовуючи свої доводи, захисник зазначив, що ОСОБА_1 ставиться в провину те, що вона ввезла на митну територію України транспортний засіб марки «Nissan X-Trail», реєстраційний номер НОМЕР_4 , через митний пост «Чорноморський» Одеської митниці 24.10.2018 року смугою руху «зелений коридор» у митному режимі «транзит» та не вивезла його у встановленому законом порядку. Однак, ОСОБА_1 у вказаний період кордон не перетинала і, як наслідок, не могла ввезти жодного транспортного засобу.

Крім цього, захисник стверджує, що ОСОБА_1 не може бути притягнута до відповідальності за ч. 6 статті 470 Митного кодексу України, так як на момент вчинення нею правопорушення не діяв закон, відповідно до якого складено протокол про порушення митних правил, а застосувати зворотну дію у часі неможливо, оскільки саме даною нормою кодексу встановлено відповідальність.

Також, вказує, що порушення митних правил повинно було бути виявлено посадовими особами митниці 25.02.2022, і, як наслідок, 26.08.2022 року сплив шестимісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності, а протокол про порушення митних правил був складений лише 29.08.2022.

Представник Львівської митниці Державної митної служби протокол підтримав.

Заслухавши доводи представника митниці, пояснення захисника, дослідивши в повному обсязі матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Частиною 6 ст. 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Частиною 1 ст. 381 Митного кодексу України встановлено, що громадянам дозволяється поміщувати у митний режим транзиту транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом, та переміщуються громадянами-нерезидентами.

Відповідно до глави 55 р. ХІІ МК України, поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо).

Пунктом 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, встановлено, що термін «товар» вживається в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Таким чином «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки є рухомою річчю.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України (ст. 90 та 93 МК України).

У відповідності до ст. 95 МК України, для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п`ять діб.

Частиною 2 ст. 95 МК України встановлено, що до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України.

ОСОБА_1 інкримінується те, що вона ввезла на митну територію України транспортний засіб марки «Nissan X-Trail», реєстраційний номер НОМЕР_4 , через митний пост «Чорноморський» Одеської митниці 24.10.2018 року смугою руху «зелений коридор» у митному режимі «транзит» та не вивезла його у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у вказаний період кордон України не перетинала, відтак вона не могла ввезти вищевказаного транспортного засобу, що підтверджується наступним.

Копією сторінок закордонного паспорта ОСОБА_1 ( НОМЕР_6 ), виданого 18 серпня 2017 року, з якого випливає, що 24 жовтня 2018 року ОСОБА_1 не перетинала державний кордон, у зв`язку із відсутністю будь-яких відміток про виїзд з суміжної країни.

Також, для підтвердження факту того, що 24.10.2018 ОСОБА_1 не перетинала державний кордон адвокатом Шокало B.C. було зроблено адвокатський запит до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, яким зокрема запитувалась інформація:

1.Чи перетинала державний кордон 24.10.2018 року ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )?

2.На якому транспортному засобі ОСОБА_1 перетинала державний кордон України 24.10.2018 року?

У відповідь на вказаний запит, захисника повідомлено, що у базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», що функціонує, відповідно до пункту 23 Положення про цю базу даних, затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 25.06.2007 № 472, зареєстрованим у Мінюсті України 05.07.2007 за № 765/14032, відомостей про перетинання державного кордону України та лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями 24.10.2018 громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не могла 24 жовтня 2018 року ввезти транспортний засіб NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 на митну територію України, оскільки в цей день не перетинала державного кордону.

Оцінюючи твердження сторони захисту про те, що на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення не діяв закон, відповідно до якого складено протокол про порушення митних правил, а також те, що сплив шестимісячний строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд виходить з наступного.

Законом України № 2612-VIII від 08 листопада 2018 року внесено зміни до ст. 470 МК України. Вказані зміни повинні були набрати чинності через 180 днів з дня наступного за днем опублікування цього Закону.

Згідно наведених змін, стаття 470 МК України містить у собі 6 частин.

Законом України № 2725-VIII від 16 травня 2019 року строк набрання чинності таких змін збільшено зі 180 до 270 днів, а тому редакція ч. 6 ст. 470 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року.

Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" від 08 листопада 2018 року №2612-VIII, в статті 13 внесено зміни у МК України шляхом доповнення Розділу ХХІ Прикінцеві та перехідні положення пунктом 9-3, який передбачає, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На цей час було подовжено термін, протягом якого власники автомобілів на іноземній реєстрації мали можливість прийняти остаточне рішення: або вивезти автомобіль за межі України, або здійснити його митне оформлення.

З огляду на викладене стосовно автомобіля марки NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , за умови його ввезення у час наведений у протоколі, порушено умови (вимоги) митного режиму «транзит».

Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

Отже, інкриміноване ОСОБА_1 триваюче правопорушення, яке виявлене на час дії нового закону, слід кваліфікувати за ч. 6 ст. 470 МК України.

Також, враховуюче, що інкриміноване правопорушення виявлено посадовими особами митного органу 29 серпня 2022, строки накладення адміністративного стягнення передбачені ст. 467 МК України не минули.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ст.486 МК України).

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стаття 6 Конвенції встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Разом з тим, розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, враховую те, що хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти російської федерації»).

Отже, адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією транспортних засобів, мають каральний і стримуючий характер.

Водночас, розмір штрафу в даній категорії справ інколи перевищує розмір штрафів визначених санкцією окремих статей Кримінального кодексу України.

Таким чином, адміністративне правопорушення передбачене частиною 6 статті 470 МКУ може бути віднесено до «кримінального обвинувачення», в розумінні статті 6 Конвенції, із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудній(в даному випадку особа відносно якої складено протокол) вчинив правопорушення, яке йому ставиться у провину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні (в даному випадку на митний орган), і будь який сумнів має тлумачитись на користь особи стосовно якої вирішується питання про притягнення до відповідальності.

Водночас, наведені вище факти та обставини свідчать про те, що уповноваженими особами митного органу не досліджено та не перевірено належним чином всіх реально можливих версій щодо характеру події, винуватості особи та інших важливих для встановлення об`єктивної істини обставин справи.

В процесі провадження у справі митним органом не дотримано принципу повноти дослідження обставин справи, що суттєво впливає на об`єктивність рішення у провадженні, а також не здобуто такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені у протоколі висновки, як такі, що не залишають місця сумнівам.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і вчинене саме особою стосовно якої складено протокол про правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (в даному випадку митного органу) має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії відображеній у протоколі, як суть правопорушення. Наявність таких обставин, яким версія митного органу не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення(в даному випадку митний орган), був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у інкримінованих діях.

Оцінивши усі докази по справі в їх сукупності, суд, виходячи із загальних засад державної митної справи, законності, презумпції невинуватості, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, вважає, що під час розгляду даної справи не здобуто та суду не надано достатніх, належних, достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України.

До такого висновку суд приходить виходячи з того, що в ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 не перетинала державний кордон України 24 жовтня 2018 року, що свідчить про наявність розумного сумніву стосовно ввезення нею 24 жовтня 2022 року на митну територію України транспортного засобу марки NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , а відтак у подальшому вчинення нею інкримінованого їй правопорушення.

Згідно ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на відсутність достовірних, достатніх, належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення та враховуючи вимоги закону щодо того, що усі сумніви мають трактуватись на користь особи, яка притягається до відповідальності, дотримуючись критерію доведення вини особи поза розумним сумнівом, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов:

1) про проведення додаткової перевірки;

2) про накладення адміністративного стягнення;

3) про закриття провадження у справі.

З урахуванням наведеного, провадження по справі підлягає закриттю, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 458, 459, 472, 470, 527, 528 МК України, суд -

постановив:

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 470 МК України закрити, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.