Справа № 309/3119/22
Провадження № 3/309/1078/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2022 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Орос Я.В., вивчивши матеріали, які надійшли з Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , пенсіонера , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серії ААБ № 236842 від 01.08.2022 року про те, що він 01.08.2022 р о 07 год. 10 хв. в м. Хуст по вул.. Пушкіна № 13 керував автомобілем «DAEWO» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат тесту 0,21 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою у вчиненні правопорушення не визнав. Суду ствердив, що 1 серпня 2022 приблизно о 7 год ранку він на своєму автомобілі виїхав з двору в с. Н Селище та поїхав в м. Хуст по власним справам. Їдучи по дорозі в с. Н.Селище він зустрів свого сусіда , який попросив його підвести в м. Хуст на вул. Ломоносова на що він погодився. Приїхавши в м. Хуст він висадив свого сусіда на вул. Ломоносова та поїхав по власним справам. Приблизно о 8 год. в м. Хуст на розі вулиць Ластовча та Червонодеревників його зупинили працівники поліції, які звинуватили його у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти освідчення за допомогою приладу «Драгер» на що він погодився. У прилад «Драгер» він дув три рази, який показував негативний результат внаслідок чого його попросили подути у четвертий раз. Подувши у четвертий раз покази приладу показали 0,21 проміле. Він з даним результатом не погодився і сказав , що бажає пройти освідчення у лікарні, однак йому в цьому працівники поліції відмовили та склали протокол. Після цього він особисто звернувся у лікарню та пройшов освідчення в результаті чого лікарем було встановлено, що він тверезий.

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_2 суду ствердила, що вона працює лікарем приймального відділення КНП Хустська ЦЛ ім. Віцинського О.П. 01.08.2022 р. приблизно о 9 год. у приймальне відділення звернувся ОСОБА_1 , який попросив провести його освідчення на стан алкогольного сп`яніння. Після проведення ряду тестів нею було складено протокол медичного огляду для встановлення фактів вживання алкоголю та стану оп`яніння в якому вона вказала, що ОСОБА_1 01.08.2022 р. о 9 год 25 хв. в стані алкогольного сп`яніння не перебуває.

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_3 суду ствердив, що 01.08.2022 р. приблизно о 8 год. в м. Хуст на розі вул. Міська та Червонодеревників його зупинили працівники за те, що він не був пристебнутий ременем безпеки. Під час спілкування з працівником поліції останній попросив його бути свідком при складанні протоколу відносно громадянина, який керував автомобілем в стані сп`яніння. Він чув як громадянин просив працівників поліції поїхати з ним у лікарню для освідчення, однак йому в цьому відмовили. При ньому громадянин в прилад « Драгер» при ньому не дув. Оскільки поспішав він підписав протокол і пояснення , однак що саме підписував він не читав оскільки був без окулярів.

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_4 суду ствердив, що 01.08.202 р. приблизно о 7 год. він з с. Н Селище добирався в м. Хуст на роботу. Йдучи по вулиці він зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , якого попросив відвезти його на роботу, на що останній погодився. Приїхавши в м. Хуст він вийшов на вул. Ломоносова , а ОСОБА_1 поїхав далі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 його представника Аннишинець М.В., свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП в даному випадку передбачена відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду "Енгель та інші проти Нідерландів" були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: "критерій національного права", який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; "критерій кола адресатів", відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; "критерій мети та тяжкості наслідків" за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: "Лутц проти Німеччини", "Карелін проти Російської Федерації", "Гурепка проти України", "Лучанінова проти України" та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що при розгляді зазначене вище правопорушення повинні застосовуватись принципи кримінального судочинства. У зв`язку із цим при розгляді справи, при наданні оцінки доказам та вирішенні питань про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, законності та обґрунтованості судового рішення, суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Застосувавши до цієї справи принципи кримінального провадження суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення не може ґрунтуватись на припущеннях, приймається у разі доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а усі сумніви, які виникають у ході провадження у справі тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 у вину поставлено керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п. 2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року N 1452/735 (в подальшому "Інструкція").

За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. При цьому, відповідно до п. 6. розділу I, п. 1 розділу II Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський, на місці зупинки транспортного засобу, проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 22 Розділу III Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Аналіз зібраних у справі доказів дає підстави стверджувати те, що поліцейські при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначених вимог закону у повній мірі не дотримались,

Як було зазначено вище, відповідно до п. 6. розділу I, п. 1 розділу II Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський, на місці зупинки транспортного засобу, проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

В судовому засіданні встановлено, що освідчення ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» було проведено 01.08.2022 р. 8 год., 15 хв. в м. Хуст по вул. Шевченка ( так вказано в протоколі) тоді ж було складено протокол серії ААБ № 236842. Однак з даного протоколу також вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений 01.08.2022 р. о 7 год. 10 хв. в м. Хуст по вул.. Пушкіна № 13.

Отже, на переконання суду, проведення огляду через одну годину та пять хвилин в іншому місці ніж зупинка транспортного засобу є порушенням п. 6 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735. Також той факт , що освідчення відбувалось о 8 год 15 хв., підтверджується відеозаписом , який знаходиться в матеріалах справи.

Згідно п. 6, 7 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішні справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Суд звертає увагу, що відповідно до технічних характеристик приладу Drager Alcotest 6810 границі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка +/- 0.02 проміле - у діапазоні від 0 до 0.2 проміле, відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0.2 проміле; для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка: +/- 0.04 проміле - у діапазоні від 0 до 0.4 проміле; відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0.4 проміле.

На переконання суду, результат огляду 0,21 проміле не може свідчити про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий перебуває в межах похибки, і не тягне за собою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім цього, відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Досліджені в судовому засідання матеріали справи не містять жодних доказів про те, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом.

Крім того, відповідно до протоколу № 486 медичного огляду для встановлення фактів вживання алкоголю та стану оп`яніння від 1 серпня 2022 р. виданий КНП Хустська ЦЛ ім. ОСОБА_5 01.08.2022 р. о 9 год 25 хв. в стані алкогольного сп`яніння не перебуває.

За таких умов, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Окрім того, суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1ст 247 КУпАП України відсутність складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.7, 245, п.1 ч.1 ст.247, 251, 252, 266,280 КУпАП, суддя ,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП провадженням закрити, на підставі ст. 247 п.1 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.