Номер провадження: 33/813/860/22
Номер справи місцевого суду: 521/4918/22
Головуючий у першій інстанції Гранін В. Л.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати у цивільних справах Драгомерецького М.М.,

при секретарі Павлючук Ю.В.,

за участю: представника Одеської митниці Державної митної служби України Кептене Д.А.

переглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 31 травня 2022 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про порушення митних правил №0114/50000/22 від 13.01.2022р., ФОП ОСОБА_1 04 січня 2022 року підготовив та подав до Одеської митниці митну декларацію типу «ІМ40ДЕ», яка була прийнята та зареєстрована за номером №UA500020/2022/000084.

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення ОСОБА_1 митному органу надав: інвойс №149/04/21U від 06.04.2021р., інвойс №173/05/21U від 06.04.2021р., контракт №T-008 від 25.09.2008р., коносамент №PKL21100063 від 07.11.2021р. та інші товаросупровідні і комерційні документи.

Відповідно до інформації, зазначеної в митній декларації №UA500020/2022/000084 та товаро-супровідних документах встановлено, що відправником товару є компанія «Таіко Clay Marketing SDN.BHD» (Malaysia), одержувачем товару є приватне підприємство «Альфа-М» (93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, просп. Гвардійський, 32/2, ). Вантаж переміщувався в контейнерах GSLU2052910 та GSLU2058142.

Відповідно до товаро-супровідних документів та графи 31 МД №UA500020/2022/000084, до митного оформлення заявлено товар: Глина відбілювальна активована Taiko Classic 1G 1 680 мішків*25 кг. Використовується для рафінації рослинних та мінеральних олій. Країна виробництва: MY, Малайзія. Торговельна марка Таіко. Місць 1 680 5М, вага брутто 43 008, вага нетто 42 000, код товару УКТЗЕД , вартістю 24 780 доларів США.

З метою перевірки відповідності кількості та опису товару, зазначеного у митній декларації, необхідних для митного оформлення, 10.01.2022р. було проведено митний огляд товарів. В результаті проведення повного митного огляду встановлено, що опис товару, маркування, кількість пакувальних місць товару відповідають відомостям, вказаним у митній декларації №UA500020/2022/000084 та товаросупровідних документах.

Огляд проводився у двох контейнерах заявлених в митній декларації №UA500020/2022/000084. Проведено вибіркове зважування місць з товаром. В результаті огляду виявлено невідповідність вагових характеристик товару в одному контейнері, а саме GSLU2052910. Вага брутто мішків у вказаному контейнері становить 27 кг. Вага пакувальної тари - паперового мішка 0,2 кг. Перевищення ваги нетто в даному контейнері і загалом по митній декларації склала 1 512 кг.

Таким чином, на думку митного органу, ОСОБА_1 порушено процедуру декларування товарів, передбачену ст. 257 МК України, та не було заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, що призвело до порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України, у зв`язку з чим, посадовою особою Одеської митниці було складено протокол про порушення митних правил №0114/50000/22 від 13.01.2022р. (а.с. 3-6).

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 31 травня 2022 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та на нього накладено стягнення, у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: 19 656 гривень, з конфіскацією цих товарів, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил №0114/50000/22. Також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 гривень (а.с. 45-46).

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, 12 липня 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скарг, в якій зазначає, що постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 31 травня 2022 року є незаконною, необґрунтованою та винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, тому просить її скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 31 травня 2022 року, мотивуючи тим, що про наявність постанови суду він дізнався лише 07 липня 2022 року на офіційному сайті «Судова влада», оскільки через перебування за кордоном не мав можливості особисто отримувати інформацію по справі.

Положення ст. 487 МК України передбачають, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із ч. 5 ст. 529 МК України, постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладенні у клопотанні доводи, а також для забезпечення права особи на доступ до правосуддя, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 31 травня 2022 року.

04 жовтня 2022 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке вмотивоване тим, що через введення на території України воєнного стану, він разом із сім`єю перебуває за кордоном, а його адвокат братиме участь в іншому судовому засіданні в іншому суді.

Однак, апеляційний суд не вважає доцільним відкладення розгляду даної справи та відмовляє у задоволенні клопотання, оскільки на його підтвердження не наданого жодних доказів.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Слід також зазначити, що апеляційний суд ніяким чином не обмежує учасників справи, оскільки ОСОБА_1 скористався своїм правом на оскарження судового рішення в апеляційному порядку, скористався правом на захист, у встановленому законом порядку своєчасно повідомлялись про час і місце розгляду справи та мав достатньо часу для надання суду додаткових пояснення щодо суті справи, у разі необхідності.

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доводів, викладених в апеляційній скарзі, а також доказів, які містяться в матеріалах справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Заслухавши пояснення представника Одеської митниці Державної митної служби України Кептене Д.А., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, дослідивши матеріали справи апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за наступних підстав.

Положення ст. 487 МК України передбачають, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно із положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В силу ст. 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи винним ОСОБА_1 в порушені митних правил, передбачених ст. 472 МК України та накладаючи на нього відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 486, 489 МК України належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу правопорушення, передбачені ст. 472 МК України, за кваліфікуючими ознаками: недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, оскільки під час проведення повного митного огляду товарів, виявлена невідповідність вагових характеристик товару, а саме вага товару «Глина відбілювальна активована Taiko Classic 1G 1 680 мішків*25 кг» в контейнері GSLU2052910 не відповідає заявленій в товаросупровідних документах: інвойс №149/04/21U від 06.04.2021р., інвойс №173/05/21U від 06.04.2021р. та митній декларації №UA500020/2022/000084.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він є законним, обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що висновки митного органу та суду першої інстанції про те, що ним були подані неточні та недостовірні відомості про товар є необґрунтованими, оскільки фактична вага товару «Глини відбілювальної активованої» під впливом погодних умов або внаслідок особливостей технології виробництва може відрізнятись від заявленої виробником в межах встановленої норми, а тому в його діях відсутні ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 472 Митного кодексу України.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими та відхиляє вищезазначені доводи апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 472 МК України передбачено, що адміністративна відповідальність настає за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно із ч. 8 ст. 257 МК України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митним органом на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, про товари: найменування; звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; торговельна марка та виробник товарів; кількість у кілограмах (вага брутто, нетто) та інших одиницях виміру, тощо.

Митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури (п. 20 ч. 1 ст. 4 МК України).

Згідно із ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу пред`явити товари, транспорті засоби комерційного значення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках визначених цим Кодексом та Податковим кодексам України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Разом із цим, частиною 2 ст. 266 МК України, передбачено право декларанта перед подачею митною декларації здійснити фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеним у товаросупровідних документах.

Згідно із ч. 4 ст. 266 МК України, у разі самостійного декларування товарів, декларантом передбачену Митним кодексом України відповідальність за вчинення порушення митних правил в повному обсязі несе декларант.

Як встановлено матеріалами справи та не оспорюється в апеляційній скарзі, ФОП ОСОБА_1 04 січня 2022 року подав до Одеської митниці митну декларація типу «ІМ40ДЕ», яка була прийнята та зареєстрована за номером №UA500020/2022/000084.

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення ОСОБА_1 митному органу надав: інвойс №149/04/21U від 06.04.2021р., інвойс №173/05/21U від 06.04.2021р., контракт №T-008 від 25.09.2008р., коносамент №PKL21100063 від 07.11.2021р. та інші товаросупровідні і комерційні документи.

Відповідно до інформації, зазначеної в митній декларації №UA500020/2022/000084 та товаро-супровідних документах встановлено, що відправником товару є компанія «Таіко Clay Marketing SDN.BHD» (Malaysia), одержувачем товару є приватне підприємство «Альфа-М» (93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, просп. Гвардійський, 32/2, ). Вантаж переміщувався в контейнерах GSLU2052910 та GSLU2058142.

Відповідно до товаро-супровідних документів та графи 31 МД №UA500020/2022/000084, до митного оформлення заявлено товар: Глина відбілювальна активована Taiko Classic 1G 1 680 мішків*25 кг. Використовується для рафінації рослинних та мінеральних олій. Країна виробництва: MY, Малайзія. Торговельна марка Таіко. Місць 1 680 5М, вага брутто 43 008, вага нетто 42 000, код товару УКТЗЕД , вартістю 24 780 доларів США.

В результаті проведення повного митного огляду виявлено невідповідність вагових характеристик товару в одному контейнері, а саме GSLU2052910. Вага брутто мішків у вказаному контейнері становить 27 кг. Вага пакувальної тари - паперового мішка 0,2 кг. Перевищення ваги нетто в даному контейнері і загалом по митній декларації склала 1 512 кг.

На підставі вищевикладених обставин та вимог чинного законодавства, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що фактична вага товару «Глини відбілювальної активованої» під впливом погодних умов або внаслідок особливостей технології виробництва може відрізнятись від заявленої виробником в межах встановленої норми, оскільки до подання митної декларації декларант ОСОБА_1 міг скористатись, однак не скористався своїм правом здійснити фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, відповідно до частини другої статті 266 МК України. При цьому, останній свідомо не скористався своїм правом, декларант міг передбачати або свідомо допускати настання шкідливих наслідків своїх дій, що призвело до незаявлення в митній декларації №UA500020/2022/000084 за встановленою формою точних та достовірних відомостей про вагу товару.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, ґрунтуються на особистому тлумаченні норм матеріального права та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, за незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Враховуючи права та обов`язки декларанта при поданні митної декларації, які визначені Митним кодексом України, особа мала можливість здійснити фізичний огляд товару з метою декларування точних та достовірних відомостей про товар, однак даним правом не скористалася.

Проведення фізичного огляду товару є правом декларанта, а внесення до декларації точних та достовірних відомостей обов`язком, за порушення якого встановлена адміністративна відповідальність.

Зазначений висновок суду також відповідає завданням Митного кодексу України, яким є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, ст. ст. 472, 529, 530 МК України, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 31 травня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 31 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький