ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 636/2328/21 Номер провадження 33/814/415/22Головуючий у 1-й інстанції Оболєнська С.А. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
Категорія ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Гулієва Іса Муса огли

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Гулієва Іса Муса огли, подану в інтересах ОСОБА_1

на постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 15 грудня 2021 року про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 15 грудня 2021 року, провадження по справі стосовно ОСОБА_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 20 травня 2021 року о 21:30 год. по вул. Шевченка, біля будинку № 33 в с. Стара Гнилиця Чугуївського району Харківської області, керуючи мотоциклом «ІЖ Планета 5» без д.н.з. під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного інтервалу та вчинив дорожньо-транспортну пригоду з автомобілем «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_1 тілесні ушкодження.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 15 грудня 2021 року, ОСОБА_1 через свого захисника - адвоката Гулієва Іса Муса огли подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтовується відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки ДТП сталося не з його вини.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Гулієв Іса Муса огли в судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Гулієв Іса Муса огли просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки копію оскаржуваної постанови було отримано лише 11 січня 2022 року.

З матеріалів справи вбачається, що копія постанови судді Чугуївського міського суду Харківської області від 15 грудня 2021 року була отримана ОСОБА_1 11 січня 2022 року.

У свою чергу, апеляційна скарга була подана через місцевий суд 21 січня 2022 року, який виніс постанову.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги, вважаю, що воно підлягає задоволенню, оскільки наведені причини пропуску строку на оскарження є поважними та підтверджуються матеріалами справи.

Мотиви суду

Відповідно до з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Посилаючись на вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриваючи провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції згідно із вимогами статей 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП з`ясував всі фактичні обставин, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 13.3 ПДР України.

Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху. (п. 13.3 ПДР України).

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно з ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційним судом встановлено, що факт порушення ОСОБА_1 п. 13.3 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 124 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 163481 від 21 травня 2021 року (а.с.1); схемою дорожньо-транспортної пригоди від 20 травня 2021 року (а.с. 6); письмовими поясненнями учасників ДТП. (а.с. 9, 10,11)

Зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 163481 від 21 травня 2021 року (а.с.1) встановлено, що 20 травня 2021 року о 21:30 год. по вул. Шевченка, біля будинку № 33 в с. Стара Гнилиця Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_1 керуючи мотоциклом «ІЖ Планета 5» без д.н.з. під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного інтервалу, вчинив дорожньо-транспортну пригоду з автомобілем «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_1 тілесні ушкодження.

Протокол про адміністративне правопорушення це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, однак може бути доказом у справі лише у разі відповідності вимогам ст. 256 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 163481 від 21 травня 2021 року, складений уповноваженою особою, а його зміст повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, тобто відповідно до вимог статей 251-252 КУпАП є належним та допустимим доказом по справі.

Твердження захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що судом першої інстанції не встановлювалась вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а відтак суд мав закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, не приймаються до уваги апеляційним судом, оскільки постановою судді місцевого суду було встановлено та зазначено шо дії ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.13.3 ПДР України, тобто зазначено про вину останнього у вчиненні адміністративного правопорушення.

Оцінюючи матеріали справи, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 керуючи «мотоциклом «ІЖ Планета 5» без д.н.з. під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного інтервалу, вчинив дорожньо-транспортну пригоду з автомобілем «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , оскільки даний висновок ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

Жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставин, викладених у апеляційній скарзі, а також у суді першої інстанції, ні апелянтом, ні його представником до суду апеляційної інстанції не надано.

Не зважаючи на те, що скаржник свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, суд першої інстанції з`ясувавши всі обставини справи дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та закрив провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у зв`язку із спливом строків накладання стягнення, встановлених ст. 38 КУпАП.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Одночасно, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Гулієва Іса Муса огли про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Чугуївського міського суду Харківської області від 15 грудня 2021 року задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Гулієву Іса Муса огли строк на апеляційне оскарження постанови судді Чугуївського міського суду Харківської області від 15 грудня 2021 року.

Постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 15 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.О. Панченко