П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, є особою з інвалідністю 2-ї групи, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и л а :

Гр. ОСОБА_1 29 липня 2022 року о 21 годині 45 хвилин на автомобільній дорозі Р-10, 56 кілометр (Черкаський район Черкаської області), керував автомобілем марки «ЗАЗ 110377-40», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук та повік, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога за адресою: проспект Хіміків, 62, м. Черкаси, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Подія фіксувалася технічними засобами відеозапису, а саме на бодікамеру працівника поліції.

Гр. ОСОБА_1 та його захисник адвокат Карпухін Д.Ю., будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

При цьому, захисник гр. ОСОБА_1 адвокат Карпухін Д.Ю. до початку судового засідання через канцелярію суду подав письмове клопотання, у якому просив закрити провадження у даній справі, а її розгляд провести у його відсутності та у відсутності його довірителя.

Вказане клопотання захисник обґрунтовує тим, що Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, визначає ознаки наркотичного сп`яніння і не надає право працівникам поліції примушувати особу вчиняти будь-які дії з метою їх виявлення, а також світити ліхтарем у вічі особі. Крім того, захисник звертає увагу суду на той факт, що спочатку ОСОБА_2 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, однак у подальшому відмовився від його проходження внаслідок ненав`язливого психологічного тиску на нього з боку працівника поліції. Також, захисник зауважує, що матеріали адміністративної справи не містять як акту огляду на стан сп`яніння, так і доказів того, що працівник поліції пропонував ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а одразу наполягав на необхідності проїхати до закладу охорони здоров`я. Разом із тим, захисник стверджує, що оформлення документів про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП повинно бути здійснено у присутності двох свідків, чого працівниками поліції не дотримано. Крім того, захисник зазначає, що працівниками поліції, всупереч вимогам ст. 266 КУпАП, не було відсторонено його довірителя від керування транспортним засобом. Окремо захисник наголошує на тому, що гр. ОСОБА_1 є особою з інвалідністю II групи та йому рекомендоване стаціонарне лікування у неврологічному відділенні, а, відтак, тремтіння рук, яке виявлено працівниками поліції, пов`язане з неврологічним захворюванням його довірителя. Також захисник наполягає на тому, що на доданому до матеріалів справи відеозаписі не зафіксовано факт керування гр. ОСОБА_1 транспортним засобом. До того ж, вказаний відеозапис, на переконання захисника, не є доказом у розумінні вимог чинного законодавства, так як наданий суду диск не містить цифрового підпису як його автора, так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій.

Статтею 268 КУпАП не передбачена обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі гр. ОСОБА_1 та його захисника Карпухіна Д.Ю.

Вивчивши клопотання захисника гр. ОСОБА_1 адвоката Карпухін Д.Ю., дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 291930 від 29 липня 2022 року гр. ОСОБА_1 інкриміновано порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, п. 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши адміністративний матеріал та оцінивши докази у їх сукупності, дії гр. ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується наступними доказами по справі:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 291930 від 29 липня 2022 року;

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на та швидкість реакції, від 29 липня 2022 року;

- рапортом інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Черкаській області ДПП старшого лейтенанта поліції Перевізника Д.С. від 29 липня 2022 року;

- дослідженими у судовому засіданні відеозаписами із нагрудної камери поліцейського від 29 липня 2022 року.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення оформлені відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. При цьому, наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи.

Водночас, суд зауважує, що ознаки наркотичного сп`яніння, перелічені інспектором поліції у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 291930 від 29 липня 2022 року, відповідають ознакам наркотичного сп`яніння, що зазначені у пункті 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інстукція).

За змістом пункту 6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 Розділу ІІІ Інстукції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

За змістом ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан наркотичного сп`яніння. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відтак, порушень вимог чинного законодавства в діях працівників поліції суд не вбачає.

У відповідь на доводи захисника про те, що оформлення документів про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП повинно бути здійснено у присутності двох свідків, суд зауважує, що статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Тобто, положення Закону України «Про Національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Згідно з частиною 1 статті 31 Закону «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

За змістом п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Працівниками поліції дотримано вимоги статті 266 КУпАП у редакції, яка набула чинності 17 березня 2021 року, тобто до події, яку досліджує суд. Дійсно, на цей час відповідні зміни не внесені до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, однак норми КУпАП мають вищу юридичну силу, ніж зазначений вище підзаконний нормативно-правовий акт.

Відтак, оскільки працівники поліції вели відеофіксацію правопорушення, у залученні свідків потреби не було.

Верховний Суд у постанові від 18.07.2019 у справі № 216/5226/16-а, на яку посилається сторона захисту, вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність учинюваних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).

Однак, на СД-диску із двома відеозаписами (DVD-R 4.7GB/16х/120Min), оглянутому в судовому засіданні, зафіксовано момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , повний хід спілкування з поліцейськими, виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння, відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. З відеозапису також вбачається, що працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 , що у зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння відносно нього буде складений протокол за ст. 130 КУпАП.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога внаслідок ненав`язливого психологічного тиску на нього з боку працівника поліції спростовуються дослідженими у судовому засіданні відеозаписами, на яких будь-якого тиску (погроз, вмовлянь чи інших подібних дій) з боку інспектора поліції відносно ОСОБА_1 не зафіксовано.

Суд зауважує, що на досліджених у судовому засіданні відеозаписах послідовно зображені події, які хронологічно продовжують одна-одну та не містять розриву у часі, що свідчить про безперервність проведення відеозйомки, хоча на диск вона записана у виді двох окремих файлів.

Таким чином, СД-диск, наявний в матеріалах справи, надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Водночас, суд не може визнати обґрунтованими доводи захисника про те, що вказані відеозаписи не є доказами у розумінні вимог чинного законодавства, оскільки наданий суду диск не містить цифрового підпису його автора та особи, уповноваженої на виготовлення даних копій, виходячи з наступних підстав.

Матеріальний носій це лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки тоді, коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Усі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Верховний Суд у постанові від 22 жовтня 2021 року (справа 487/5684/19, провадження № 51-1569км21) зазначив, що оригіналом електронного документу в правовому значенні визнається будь-який примірник електронного документу незалежно від електронного носія інформації, якщо немає обґрунтованих сумнівів в достовірності (незмінності) змісту первинно створеного електронного документу. Необхідність встановлення первинного електронного документу («оригіналу цифрового файлу») може виникнути у разі наявності сумнівів в достовірності електронного документу (зокрема, ознак зміни чи втручання до змісту файлу).

Долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення СД-диск із двома відеозаписами (DVD-R 4.7GB/16х/120Min) був виготовлений у зв`язку з необхідністю надання інформації, яка має значення у справі, та є самостійним джерелом доказу, похідним від інформації, що зберігається на бодікамері поліцейського в електронному вигляді у виді файлів.

Таким чином, записаний на оптичний диск - носій інформації електронний файл у вигляді відеозапису є оригіналом (відображенням) електронного документа, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

До того ж, КУпАП не містить вимог щодо обов`язкового скріплення відеозапису, як доказу в справі про адміністративне правопорушення, електронним цифровим підписом.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018, також не передбачено накладення електронного цифрового підпису на відеофайли.

З урахуванням наведеного, суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що СД-диск з відеозаписами є недопустимим доказом.

Крім того, суд зауважує, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, а не лише даними відеозаписів.

Водночас, суд зазначає, що доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом у порядку ч. 1 ст. 266 КУпАП, не спростовують вину останнього у вчиненні інкримінованого йому діяння.

У відповідь на твердження захисника про те, що тремтіння рук у ОСОБА_1 , яке виявив працівник поліції, пов`язане з неврологічним захворюванням, суд зазначає, що вказана обставина не пояснює наявність у нього інших ознак наркотичного сп`яніння та не перешкоджала йому виконати законну вимогу працівника поліції і пройти відповідний огляд на стан сп`яніння.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_1 та його захисником не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які б спростовували докази, зібрані працівниками поліції.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією дотриманий порядок доказового забезпечення, що передбачає належний рівень доказування стосовно доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При визначенні адміністративного стягнення гр. ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання гр. ОСОБА_1 , суд не вбачає.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що до гр. ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Дане адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для виправлення гр. ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп.

Судом встановлено, що гр. ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2-ї групи безтерміново та має право на пільги, встановлені законодавством України, що підтверджується копією Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААБ № 470979 від 20 січня 2020 року.

Відтак, гр. ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору при накладенні адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 35, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283-285 КУпАП, суддя -

у х в а л и л а :

Визнати гр. ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Звільнити гр. ОСОБА_1 від сплати судового збору при накладенні адміністративного стягнення на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як особу з інвалідністю 2-ї групи.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Т. А. Миколаєнко