Справа № 127/1783/22
Провадження № 33/801/718/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гайду Г. В.
Доповідач: Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т.О., за участі захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Щасливого О. Р., розглянувши в режимі відеоконфе-ренції апеляційну скаргу адвоката Щасливого Олексія Романовича на постано-ву судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14 лютого 2022 року в адміністративній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною третьою статті 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 08 січня 2022 року серії ДПР18 № 525659, складеного командиром взводу № 2 роти № 2 БУПП у Вінницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Бездітним П. А. у м. Вінниці по вул. Соборній, 71, увечері цього дня 08 січня 2022 року о 21.30 годині у м. Вінниці по вул. Соборній, 71 водій ОСОБА_1 керував транс-портним засобом марки «Volvo S40», державний номерний знак НОМЕР_2 , стосовно якого у виконавчому провадженні № 4352443 постановою державного виконавця Пологівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Колесник О. П. від 17 квітня 2018 року встановлене тимчасове обмеження боржника у праві ке-рування транспортними засобами. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимо-ги пункту 2.1а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною третьою статті 126 КУпАП.

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністратив-ного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП, на нього накладене адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк чотири місяці. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 гривень судового збору.

Не погоджуючись з постановою судді суду першої інстанції від 14 лютого 2022 року, адвокат Щасливий О. Р. оскаржує її в апеляційному порядку, про-сить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки про наявність оскаржуваної постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 обізнаний не був, участі у розгляді справи не брав. До того ж його місцем проживання є м. Пологи Запорізької області, яке наразі є окупованим, відповідно жодних пош-тових відправлень із суду він не отримував. Про наявність оскаржуваної поста-нови щодо тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами ОСОБА_1 дізнався лише у травні 2022 року від поліцейських у м. За-поріжжі, де, наразі, він проживає. Захисник зазначає також, що апеляційна скарга на постанову суду від 14 лютого 2022 року уже подавалася, але поста-новою Вінницького апеляційного суду від 08 серпня 2022 року повернута скар-жнику. Крім того, адвокат просить оскаржувану постанову суду першої інс-танції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Захисник вказує на відсутність у матеріалах справи доказів щодо обізнаності ОСОБА_1 як боржника за виконавчим провадженням про обмеження його у праві керування транспортними засобами, відповідно, у останнього відсутній умисел на вчи-нення правопорушення. На час складення 08 січня 2022 року протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 узагалі не знав про наявність у нього заборгованості зі сплати аліментів, адже виконавче провадження було закрите ще у 2018 році, а жодних виконавчих документів він не отримував. Після виїзду з окупованого м. Пологи до м. Запоріжжя ОСОБА_1 намагав-ся встановити обставини та підстави тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами після закінчення виконавчого провадження, однак, не зміг отримати доступ до матеріалів виконавчого провадження, оскільки вони перебувають на тимчасово непідконтрольній території м. Пологи Запорізької області. Встановивши зв`язок із колишньою дружиною, дізнавшись про наяв-ність заборгованості зі сплати аліментів та її приблизний розмір, ОСОБА_1 повністю погасив таку заборгованість, про що ОСОБА_3 власноручно склала розписку, додану до апеляційної скарги. Надалі адвокатом до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) подане клопотання про скасування тимчасового обмеження. Проте, у відповідь листом від 06 червня 2022 року № 6534/03/03-40 йому повідомлено про неможливість вчинення виконавчих дій. 09 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся у суд із скаргою на бездіяльність державного виконавця щодо не скасування тимчасо-вого обмеження. Справа розглядається судом по суті заявлених вимог.

Відповідно до норм статті 289 КУпАП скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесена постанова, може бути поновлений органом, правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до пункту восьмого частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є право на апеляційний перегляд справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини адмі-ністративне правопорушення Суд розглядає у контексті дрібного криміналь-ного правопорушення та неодноразово вказував на те, що на таку категорію справ поширюється дія Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( наприклад, справа «Лучіанова проти України» ( заява № 16347/02 ), «Швидка проти України ( заява № 17888/12 ) та ін. ).

У пункті 50 Рішення у справі «Швидка проти України» ( заява № 17888/12 ) Суд зазначив, що «видається доречним повторити усталений прин-цип Суду щодо важливості права на доступ до суду, зважаючи на провідне міс-це права на справедливий суд у демократичному суспільстві ( див. рішення від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» ( Airey v. Ireland ), пункт 24, Series A № 32 ). Якщо існує право на перегляд за статтею 2 Протоколу № 7, во-но має бути таким же ефективним».

Заслухавши пояснення по апеляційній скарзі захисника Щасливого О. Р., дослідивши матеріали цієї справи, проаналізувавши наявні в ній докази у їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання про по-новлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Вінницького місь-кого суду Вінницької області від 14 лютого 2022 року слід задовольнити, поно-вити захиснику строк на апеляційне оскарження даної постанови. Апеляційна скарга захисника Щасливого О. Р. підлягає задоволенню.

Відповідно до положень частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушен-ня норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з вимогами статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган ( посадова особа ) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням ( про-ступком ) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна ) дія чи без-діяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи гро-мадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмі-ністративну відповідальність.

Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 08 січня 2022 року серії ДПР18 № 525659, складеним у м. Вінниці по вул. Соборній, 71, 08 січня 2022 року о 21.30 годині у м. Вінниці по вул. Соборній, 71 водій ОСОБА_4 керував транспортним засобом «Volvo S40», державний номерний знак НОМЕР_2 . Однак, щодо ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 4352443 постановою від 17 квітня 2018 року державним виконавцем Пологівсь-кого РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області встановлене тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.1а Правил дорожнього руху.

Відповідно до диспозиції частини третьої статті 126 КУпАП адміністра-тивна відповідальність настає у разі керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспорт-ними засобами.

Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встанов-лено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях зазначеної особи складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують ( визначають ) його як право-порушення ( об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона ). Суб-єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю ви-ни у формі прямого чи непрямого умислу. Тобто, склад даного адміністратив-ного правопорушення буде повним у разі, коли особа, знаючи, що її обмежили у праві керування, керує транспортним засобом, отже, робить це свідомо.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаче-ного частиною третьою статті 126 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що на момент вчинення правопорушення діяла постанова від 17 квітня 2018 ро-ку про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення ним у повному обсязі заборгованості зі сплати аліментів. Отже дії ОСОБА_1 охоплюються складом інкримі-нованого йому правопорушення.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна з огляду на наступне.

Згідно копії постанови від 17 квітня 2018 року державного виконавця Пологівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Колесник О. П. у вико-навчому провадженні № 4352443 щодо ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборго-ваності зі сплати аліментів. Відповідно до пункту другого частини дев`ятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгова-ності зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить умотивовані по-станови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Відповідно до приписів частини дев`ятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» постанови, зазначених у пунктах пер-шому-четвертому цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. У матеріалах цієї адміністративної справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність зазначеної постанови державного виконавця від 17 квітня 2018 року.

На запит апеляційного суду від 26 серпня 2022 року Управлінням забезпе-чення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) листом від 06 вересня 2022 року №1798-03-18/03-38 надана інформація з реєстру виконавчих проваджень та електронного архіву щодо виконавчого провадження № 4352443 та, зокрема, вказано, що 18 грудня 2018 року державним виконавцем відділу ДВС винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту другого частини першої статті 37 Закону України «Про вико-навче провадження», де зазначено, що заборгованість з виплати аліментів з примусового виконання виконавчого документа станом на 13 вересня 2018 року становить 26179,30 гривень; повторно виконавчий документ на виконання не надходив. Одночасно повідомлено, що надати більш детальну інформацію що-до направлення боржнику постанови від 17 квітня 2018 року стосовно вста-новлення щодо нього як боржника тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами не убачається можливим у зв`язку із знищенням ар-хіву виконавчих проваджень та номенклатурних справ за 2018 рік. Витребу-вання з відділу ДВС іншої інформації є неможливим.

Таким чином, належить стверджувати, що будь-які докази того, що на момент зупинки працівниками поліції керованого ОСОБА_1 транспорт-ного засобу та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопо-рушення, ОСОБА_1 не був повідомлений органами ДВС про встановлені щодо нього тимчасові обмеження у праві керування транспортними засобами. Іншого у цій частині матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять, інші обставини під час апеляційного розгляду справи не установлені.

До того, ж у ході розгляду справи апеляційним судом установлено, що ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 серп-ня 2022 року, повний текст якої знаходиться у відкритому доступі Єдиного дер-жавного реєстру судових рішень, скасовані тимчасові обмеження боржника ОСОБА_1 , а саме: тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України; тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; тимчасове обмеження у праві користування вогнепальною, мисливською, пнев-матичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми власти-востями метальними снарядами несмертельної дії; тимчасове обмеження у праві полювання, що були встановлені у відношенні боржника постановою дер-жавного виконавця Пологівського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіональ-ного управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро ) від 17 квітня 2018 року у ви-конавчому провадженні № 4352443.

Згідно зі статтею 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом 08 січня 2022 року по вул. Соборній у м. Вінниці, знав про встановлені щодо нього тимчасові обмеження у праві ке-рування транспортними засобами, тобто усвідомлював протиправний характер своїх дій, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною третьою статті 126 КУпАП.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 247 КУпАП прова-дження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи наведені вище встановлені обставини, а також зважаючи на

висновки, зроблені у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Malofeyeva v. Russia», «Karelin v. Russia», «Kobets v. Ukraine», які згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються при розгляді справ як дже-рело права, суд апеляційної інстанції констатує, що постанова судді Вінниць-кого міського суду Вінницької області від 14 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності та визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП, є помилковою та необґрунтованою, через що вона підлягає скасуванню, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 - закриттю на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з від-сутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись нормами статей 7, 126, 247, 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Щасливому Олексію Романовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Він-ницького міського суду Вінницької області від 14 лютого 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Щасливого Олексія Романовича задовольнити.

Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14 лютого 2022 року скасувати, провадження у справі про адміністративне право-порушення, передбачене частиною третьою статті 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Вінницького апеляційного суду Т. О. Денишенко