Справа №: 398/2467/22
провадження №: 3/398/909/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

"19" вересня 2022 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суду Кіровоградської області у складі головуючого судді Подоляк Я.М., за участі секретаря судового засідання Карпушевої О.М., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з Олександрійського РВП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, працюючого ФОП « ОСОБА_2 », який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за статтею 185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2022 року о 09 год. 56 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Олександрія, вул. Перспективна, 44а, чинив злісну непокору законній вимозі інспектора СДПП лейтенанту поліції Великого Є.О. надати для перевірки документи та залишатись на місці події, при виконанні ним службових обов`язків, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 185 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснивши, що дійсно 31.07.2022 перебував на центральному ринку у м. Олександрія, де знаходиться його торгівельна точка. У нього вийшов з ладу його транспортний засіб Dacia, державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок чого він здійснив його зупинку не перехресті. Побачивши поліцейських він звернувся до них за допомогою відштовхати автомобіль, але у відповідь отримав вимогу пред`явити документи. Він розгубився, втратив впевненість, що це взагалі працівники поліції, та почав знімати все на камеру свого телефону, проте йому заборонили це робити. Ніяких протиправних дій щодо працівників поліції не вчиняв, натомість вони безпідставно застосували до останнього кайданки та затримали його, не представившись та не пояснивши в чому його звинувачують. Зазначає також, що протокол був складений без свідків, а відеозапис з нагрудної камери працівників поліції просить визнати неналежним та недопустимим доказом, оскільки він не є безперервним і зафіксований на декількох відеофайлах.

Допитані судом у якості свідків працівники поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суду пояснили, що під час несення служби пішого патруля за адресою: м. Олександрія вул. Перспективна,44а, виявили транспортний засіб Dacia, державний номерний знак НОМЕР_1 , який було припарковано з порушенням п.п. 15.9 Г Правил дорожнього руху. Власника в автомобілі не було, аварійна світлова сигналізація на автомобілі була відсутня. Після того як до вказаного автомобіля підійшов його власник, як потім було встановлено, що це гр. ОСОБА_1 , йому було повідомлено про порушення, і запропоновано надати документи які посвідчують особу, водійське посвідчення з реєстраційним документом на автомобіль. Проте ОСОБА_1 пояснив, що вказані документи знаходяться у нього в торгівельному павільйоні, і він їх може принести. Але повернувшись, документи не надав, а натомість розпочав здійснювати відеозйомку, просити про допомогу прибрати автомобіль з проїзної частини, і разом з чоловіком на ім`я ОСОБА_5 почав зіштовхувати автомобіль з місця вчинення правопорушення. На що йому було висловлено вимогу про заборону пересування транспортного засобу до складання адміністративного протоколу і надати документи які посвідчують особу, водійське посвідчення з реєстраційним документом на автомобіль разом з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Вказані вимоги працівники поліції повторювали неодноразово. Проте ОСОБА_1 відмовився виконувати законні вимоги працівників поліції, поводив себе зухвало, намагався втекти від працівників поліції, на зауваження припинити не реагував, після чого відносно нього згідно ст. 45 Закону України "Про національну поліцію" було застосовано спеціальні засоби кайданки, затримано та доставлено до РВП для встановлення особи та складання адміністративних матеріалів.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ст. 185 КУпАП передбачає, зокрема, адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Слід зазначити, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін.

Правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського - це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких як перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 26.06.1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_1 будучи обізнаним та усвідомлюючи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є працівниками поліції, вів себе зухвало, відмовився надавати документи які посвідчують особу, водійське посвідчення з реєстраційним документом на автомобіль, та здійснив конфлікт з працівниками поліції, чим вчинив злісну непокору законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП та обставин установлених судом підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 31.07.2022 року серії ВАБ № 461710;

-протоколом адміністративного затримання серія АЗ № 168139 від 31.07.2022 згідно якого ОСОБА_1 був затриманий працівниками поліції та доставлений до службового приміщення Олександрійського РВП, для встановлення особи, припинення правопорушення та складання адміністративних матеріалів, де йому були роз`яснені права та обов`язки, повідомлено дружину про місце перебування затриманного, забезпечено право на отримання безоплатної вторинної правової допомоги, що підтверджується його особистим підписом в протоколі;

-рапортами інспектора СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Великого Є.О. від 31.07.2022;

-DVD-R диском з відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівника поліції з якого вбачається, що на неодноразову вимогу працівників поліції залишатися на місці події, пред`явити документи, ОСОБА_1 робив різкі рухи, кричав, загалом поводився зухвало, після чого працівники поліції застосували до нього спецзасоби (кайданки) та затримали його для встановлення особи та складання адміністративних матеріалів.

Пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності про незаконність вимог поліцейських, суд вважає необґрунтованими, зважаючи на такі мотиви.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: 1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; 2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; 3) вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях; 4) регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі;

Статтею 31 указаного Закону передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи; 3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу; 5) вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; 6) обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю та інші.

Пунктами 2,5 частини першої статті 32 Закону України «Про Національну поліцію»передбачено, що якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення, або якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у відповідних випадках.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський для забезпечення публічної безпеки і порядку під час затримання особи застосовує спеціальні засоби (кайданки та інші засоби обмеження рухомості).

Згідно з ч.6 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» втручання в діяльність поліцейського, перешкоджання виконанню ним відповідних повноважень, невиконання законних вимог поліцейського, будь-які інші протиправні дії стосовно поліцейського мають наслідком відповідальність відповідно до закону.

Як установлено судом з відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, що міститься на DVD-R дискі, поліцейськими СРПП Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області під час патрулювання у денну зміну у складі пішого патруля «Фагот 4» було виявлено стоянку-зупинку транспортного засобу з порушенням Правил дорожнього руху. Працівники поліції підійшовши до власника/користувача вказаного автомобіля представились, роз`яснили про допущене ним адміністративне правопорушення та попросили надати відповідні документи. На початку відео (09:35:29) ОСОБА_1 пояснює працівникам поліції, що зупинився там де в нього була можливість на даний момент, і після того як працівник поліції запитує чи не була ця зупинку зумовлена технічною несправністю, ОСОБА_1 починає стверджувати про технічну несправність свого автомобіля, при цьому як засвідчує працівник поліції аварійні вогні на автомобілі не увімкнені. Потім працівниками поліції було зроблено зауваження щодо заборони відеозйомки у воєнний час, з вимогою залишатися на місці події та пред`явити документи, на що останній, будучи обізнаним та усвідомлюючи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є працівниками поліції, відмовився виконувати наполегливі, неодноразово повторені законні вимоги, натомість поводив себе агресивно, грубо, зухвало, штовхався, на зауваження не реагував. Його поведінка свідчила про злісну непокору законним вимогам працівника поліції, який перебував при виконанні службових обов`язків, внаслідок чого особу було затримано і застосовано спеціальні засоби, про що також заздалегідь було попереджено особу.

Дані обставини знайшли своє підтвердження у досліджених судом матеріалах справи, а також поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які будучи попередженими про кримінальну відповідальність вказували на такі ж самі обставини події.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП України судом розцінюється як спосіб захисту власних інтересів і спробу уникнути адміністративної відповідальності. Не зазначення свідків у протоколі про адміністративне правопорушення не свідчить про неправильність протоколу, та не вказує на невинуватість особи яка притягується до адміністративної відповідальності. Твердження ОСОБА_1 що відеозапис є змонтованим, суд відхиляє, оскільки вони нічим не підтвердженні. Окрім того хід подій на відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, співпадає та відтворює тіж обставини, що зафіксовані і надані ОСОБА_1 для огляду в суді з його власного телефона.

Отже, указаний відеозапис, який суд визнає належним та допустимим доказом, підтверджує, що поліцейський ОСОБА_3 під час виконання покладених завдань з контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі висунув ОСОБА_1 законну вимогу надати для перевірки документи та залишатись на місці події.

При цьому, в ході судового розгляду судом не встановлено будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та зафіксованих на відеозаписі обставин.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано правильно за ст. 185 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, доведеною повністю.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, вважаю необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, що на переконання суду буде достатнім для попередження вчинення нових порушень.

У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення відповідно до статті 40-1 КУпАП вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496 грн 20 коп у дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 33, 34, 40-1, 283, 284 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 00 коп. у дохід держави.

Згідно з частиною 2 статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного судом.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Я.М.Подоляк