Провадження № 3/127/4909/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2022 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Курбатова І.Л., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30.06.2022 року близько 00:40 год. у АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері, а саме виражався нецензурною лайкою в адресу матері.

ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 22.08.2022 року та 13.09.2022 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином шляхом направлень смс-повідомлень. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, про причини неявок останній не повідомляв.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008) наголошує, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження", враховуючи наведені обставини, та те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши додані докази, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується наданими доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 427863 від 30.06.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 30.06.2022 року близько 00:40 год. у АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері, а саме виражався нецензурною лайкою в адресу матері.

Зі змісту заяви ОСОБА_2 від 30.06.2022 року вбачається, що вона просить прийняти міри відносно її сина ОСОБА_1 , який 30.06.2022 року о 00:40 год. за адресою спільного проживання, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно неї, а саме ображав нецензурними словами.

З пояснень потерпілої ОСОБА_2 вбачається, що 30.06.2022 року близько 00:40 год. по АДРЕСА_1 , її син ОСОБА_1 ображав її нецензурними словами. На зауваження припинити дані дії не реагував.

З матеріалів слідує, що за 3 години до вказаного щодо ОСОБА_1 вже застосовувались заходи як до особи, що вчиняє домашнє насильство щодо матері, а саме за її зверненням до поліції складено протокол, здійснено оцінку ризиків, проведено освідування ОСОБА_1 .

Так, відповідно до копії довідки КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР № 1325 від 29.06.2022 року було проведено огляд ОСОБА_1 . Згідно медичного висновку від 29.06.2022 року складеного о 23:10 годині у ОСОБА_1 встановлено алкогольне сп`яніння середнього ступеню. Алкотест 6820 -1,55 проміле; 6820- 1,83 проміле.

Після завершення процесуальних дій працівників поліції ОСОБА_1 повернувся до дому та знову почав дії з психологічного насильства матері.

Так, із досліджених доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно 30.06.2022 року за місцем проживання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері, а саме ображав її нецензурною лайкою.

Сукупність вказаних доказів переконує суд у тому, що ОСОБА_1 вчинено домашнє насильство, оскільки ним вчинено дії психологічного характеру, що полягають у образах своєї матері ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства, а саме умисне вчинення дій психологічного характеру (образи) внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Таким чином, суд визнає ОСОБА_1 винуватим у вчиненні вказаного правопорушення.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 за вчинення вказаного адміністративного правопорушення суд приймає до уваги обставини справи та особу порушника, а також враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зважаючи на вищевказані обставини, суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, 173-2, 283, 284, КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: