ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Томилко В.П., розглянувши у письмовому провадженні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м.Харкова від 26 лютого 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського районного суду м.Харкова від 26 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст. 470 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 000 грнвень.

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого представник ОСОБА_1 адвокат Лащенко Д.А. подав апеляційну скаргу в якій він просить скасувати постанову судді першої інстанції у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Також, апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду, оскільки ОСОБА_1 про винесену постанову не знала, бо вона не отримала судової поштової кореспонденції по даній справі, і про розгляд справи її ніхто не повідомляв. Про дану постанову вона дізналась, через свого захисника, тільки 20.12.2021 року після ознайомлення з матеріалами справи та її отримання, що і стало причиною пропуску строку для її оскарження.

Суддя доповідач вивчивши матеріали клопотання приходить до таких висновків.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 не була присутньою в судовому засіданні суду першої інстанції 26.02.2021 року, але разом з тим ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, але будь-яких заяв від неї до суду не надходило.

Крім того, ОСОБА_1 була повідомлена належним чином про розгляд провадження 09.11.2020 року, 17.12.2020 року, 25.02.2021 року, але в судове засідання не з`явилася та будь-яких заяв від неї про відкладення розгляду справи не надходили.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Також , згідно з усталеною практикою Суду, учасники справи в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

У цьому контексті апеляційний суд також звертає увагу , що апеляційний перегляд здійснюється якраз за апеляційною скаргою особи ОСОБА_1 , відносно якої складено адміністративний протокол, та її захисника, а тому вони в першу чергу мали б цікавитися питаннями призначення судових засідань у справі.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов сталого переконання, що значне порушення строків оскарження постанови судді/ майже 10 місяців/ яке має місце в даному випадку, ставить під сумнів такі основні принципи верховенства права як принцип правової визначеності та остаточності судового рішення і не виправдовують порушення строків , передбачених КУпАП.

Враховуючи викладене вище апеляційний суд не вбачає поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому вважає за необхідне клопотання ОСОБА_1 та її захисника Лащенко В.А. про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови судді залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП суддя , -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 та її захисника Лащенко В.А. про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови судді судді Київського районного суду м.Харкова від 26 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 470 КУпАП - відмовити. Апеляційну скаргу з додатками повернути апелянту.

Постанови є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Томилко