Справа № 526/1323/22
Провадження № 3/526/622/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2022 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Максименко Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №1 (м.Середина-Буда) Шосткинського РУП Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонер, проживаючого по АДРЕСА_1 , ідент. код невстановлений

за ст. 173 КУпАП,

в с т а н о в и в:

12 липня 2022 року близько 11 год ОСОБА_1 , перебуваючи у адміністративній будівлі Середино-Будської міської ради, яка розташована по вул. Центральна, 25 в м. Середина-Буда Шосткинського р-ну, що є приміщенням органів місцевого самоврядування, а саме в кабінеті заступника голови Середино-Будської міської ради ОСОБА_2 висловлювався в її адресу непристойними словами, чим принижував її честь та ділову репутацію.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка, причину неявки суду не повідомив.

Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи положення ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КУпАП підтверджується сукупністю інших досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями очевидців даної події, відеозаписом вказаних подій та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП за малозначністю, оскільки діяння, вчинене ним, хоча і містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують дане правопорушення, однак внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, подія тривала незначний проміжок часу кілька хвилин, дії ОСОБА_1 суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди конкретній особі та суспільним інтересам, також не встановлено фату висловлювання нецензурною лайкою.

Судо також встановлено, що ОСОБА_2 , як вбачається з матеріалів справи, є першим заступником міського голови, тобто публічною особою, конфлікт виник на ґрунті виконання нею посадових обов`язків, в її службовому кабінеті і відповідно вона мала адекватно сприймати критичні висловлювання на свою адресу.

Відповідно до Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя. Політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися виставити себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати (статі 3, 4, 6 Декларації.)

Таким чином, суд вважає, що за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення справу провадженням слід закрити, обмежившись усним зауваженням на підставі ст. 22 КУпАП.

Керуючись ст.22, 173, 221, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності передбаченої ст. 184 ч.3 КУпАП, відповідно до ст. 22 КУпАП обмежитись усним зауваженням.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити в зв`язку з оголошення усного зауваження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд, строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Л. В. Максименко