Справа № 185/5996/22
Провадження № 3/185/2548/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Ткаченка О.А., за участю секретаря судових засідань Білого А.О., прокурора Кисельова В.Г., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Слов`янськ, Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , є внутрішньо переміщеною особою та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи присяжним Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, відповідно до п.п. «ґ» п.1 ч.1 ст.3 Закону №1700-VII «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, після встановленого терміну подання декларації (до 00 годин 00 хвилин 1 квітня 2021 року), а саме 27.04.2021, подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією визнав частково, пояснив, що у зв`язку з тим, що помилився з назвою декларації подав не щорічну, а як кандидата, що претендує на зайняття вакантної посади, тому після надходження з НАЗК 27.04.2022 року відповідного повідомлення про це, одразу виправив та подав щорічну декларацію за 2020 рік.

Прокурор в судовому засіданні обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, підтримав, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діяння передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП. Крім того вважав, що строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не сплив і має відраховуватись з 22.02.2022, саме з дати складання протоколу. Просив визнати ОСОБА_1 винуватим за ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне.

При вирішенні питання про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Згідно з вимогами ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою ст.172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вказане правопорушення відноситься до правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст.172-6 КУпАП, містить вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч.1 ст.172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч.1 ст.172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В ході судового розгляду встановлено, що рішеннями №1790 від 28.08.2018 року Ізюмської міської ради Харківської області, затверджено список присяжних Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, до складу якого був включений ОСОБА_1 .

Розпорядженням голови Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 31.08.2018 ОСОБА_1 допущений до виконання обов`язків присяжного Ізюмського міськрайонного суду Харківської області.

Згідно витягу з веб-порталу сторінки публічної частини інформаційної телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення» відносно ОСОБА_1 , щорічна декларація за 2020 рік, ОСОБА_1 подана 27 квітня 2021 року.

Згідно п.п."ґ" п.1 ч.1 ст.3 Закону України « Про запобігання корупції» суб`єктами на яких поширюється дія цього Закону, є судді, судді Конституційного Суду України, Голова, заступник Голови, члени, інспектори Вищої ради правосуддя, посадові особи секретаріату Вищої ради правосуддя, Голова, заступник Голови, члени, інспектори Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, посадові особи секретаріату цієї Комісії, посадові особи Державної судової адміністрації України, присяжні (під час виконання ними обов`язків у суді).

Відповідно до ч.1 ст.45 зазначеного Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Частиною 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 щодо своєчасного подання декларації, але не щорічної, а як кандидата, що претендує на зайняття вакантної посади, не є підставою для звільнення від відповідальності виходячи з дії принципу презумпції знання законодавства, що закріплений в ст.68 Конституції України, згідно якої кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Крім цього, подання декларації кандидатом, що претендує на зайняття вакантної посади, не породжує юридичних наслідків внаслідок її невірного заповнення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 статті 172-6 КУпАП, так як останній, виконуючи обов`язки присяжного Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, являючись суб`єктом, на якого поширюється дія Закону «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.2 статті 45 Закону №1700-VII, подав щорічну декларацію, несвоєчасно, без поважних причин, після встановленого терміну подання декларацій, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачені частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Разом з тим, для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №127 від 22 лютого 2022 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП зазначено, що датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією за не своєчасне подання щорічної декларації є 27 квітня 2021 року, а датою виявлення правопорушень є факт встановлення складу правопорушення, пов`язаного з корупцією, згідно цього протоколу, а саме дата складання зазначеного протоколу - 22 лютого 2022 року .

Суд вважає, що посилання у вказаному вище протоколі про адміністративне правопорушення та прокурора в судовому засіданні на те, що датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу 22 лютого 2022 року - момент з`ясування всіх необхідних даних, після отримання яких можливо встановити всі необхідні ознаки складу правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП, неможна вважати переконливими, оскільки такий підхід не узгоджується з принципом правової визначеності, який є невід`ємною складовою принципу верховенства права та елементом справедливого судочинства.

Діючим законодавством чітко не визначено, що слід розуміти під днем виявлення правопорушення.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Про це ЄСПЛ зокрема зазначає у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто, вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Така правова позиція узгоджується зі ст.8 Конституції України, відповідно до якої, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що Повідомлення про факт несвоєчасного подання щорічної декларації за 2020 рік присяжним Ізюмського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 було направлено до НАЗК 2 квітня 2021року.

Вищевказане Повідомлення з НАЗК були направлені до УСР в Харківській області ДСР НПУ, у зв`язку з чим 27.10.2021 начальник УСР в Харківській області ДСР НПУ звернувся до голови суду Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з запитом про надання необхідних документів відносно ОСОБА_1

01.11.2021 керівник апарату Ізюмського міськрайонного суду Харківської області направив запитувані документи.

30.11.2021 начальник УСР в Харківській області ДСР НПУ звернувся до голови суду Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з запитом про надання відомостей щодо присутності ОСОБА_1 на судових засіданнях в період 2019 2020 та отримав відповідь на вказаний запит, яка була направлена 13.12.2021 та отримана згідно штампу 20.12.2021.

Інших процесуальних дій після 20.12.2021, в т.ч. запитів Управління стратегічних розслідувань в Харківській області ДСР НПУ матеріали справи не містять та особа ОСОБА_1 , станом на 20.12.2021, відповідно до вимог КУпАП була встановлена.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується доказами, що надав Ізюмський міськрайонний суд на запити Управління, а також тими, що є в загальному доступі (декларації), інші будь-які докази до матеріалів справи долучені не були.

Частиною 2 ст.254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак протоколи про адміністративні правопорушення в порушення вище вказаної вимоги відносно ОСОБА_1 були складені лише через 2 місяці, а саме 22.02.2022 р.

Таким чином, на переконання суду, несвоєчасне проведення ефективної адміністративної перевірки та складання протоколів про адміністративні правопорушення з порушенням вимог чинного законодавства не може бути підставою для штучного продовження строків, визначених ст.38 КУпАП.

Такий висновок узгоджується і з правовою позицією, викладеною у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією».

Згідно позиції ВССУ, яка висловлена в інформаційному листі «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», вказано, що продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається.

З огляду на викладене, враховуючи, що Управління стратегічних розслідувань в Харківській області ДСР НПУ отримало з НАЗК Повідомлення, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та не надало до суду копію, з датою його отримання УСР, суд, для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності, виходить не з дати отримання УСР повідомлення з НАЗК, а з дати зазначеної в запиті УСР в Харківській області ДСР НПУ на адресу Ізюмського міськрайонного суду - 27.10.2021.

Таким чином, суд вважає, що датою виявлення правопорушення слід вважати дату отримання УСР в Харківській області ДСР НПУ з НАЗК Повідомлення, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, однак враховуючи, що УСР та прокурором не надано відповідної інформації, суд виходить з встановленої дати, а саме 27.10.2021 року, коли УСР в Харківській області ДСР НПУ звернулось з відповідним запитом до Ізюмського міськрайонного суду, щодо відомого їм факту несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації, а всі наступні дії були направлені лише на перевірку наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 т.172-6 КУпАП України.

На підставі викладеного, враховуючи викладене, на час розгляду справи 12 вересня 2022 року, строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.4 ст.38 КУпАП, сплив.

Згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею.

Відповідно до ч.4 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Таким чином, оскільки на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ч.4 ст.38 КУпАП, суд приходить до висновку, що розпочате провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП підлягає закриттю, в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.38 ч.4,172-6,247 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів буде надіслана особі щодо якої вона винесена.

На постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана апеляційна скарга в Дніпровський апеляційний суд через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. А. Ткаченко