Справа № 944/3070/22
Провадження №3/944/1905/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2022 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Білецька М.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КпАП України,

в с т а н о в и в:

14 липня 2022 року о 03 год. 30 хв. в с.Рясне-Руське Яворівського району Львівської області по вул.Польова, 16, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «MAZDA 5», дежавний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в загальному порядку проводився за допомогою алкотестера «Драгер». Результат позитивний.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху.

30.08.2022 скерував на адресу суду заперечення, в якому зазначає, що підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні. Зазначає, що з відеозапису, долученого до матеріалів справи не вбачається, що саме він продув пристрій «Драгер». В протоколі про адміністративне правопорушення не містяться дані про технічний засіб, яким зафіксоване правопорушення. Крім цього, додає що з відеозапису доданого до матеріалів справи вбачається, що він постійно не знаходиться на відео, поліцейський знімає інших осіб, відводить від нього камеру, яка більшість часу скерована не в його бік, а на інших осіб чи предмети, відео не відображає усі дії учасників події та самі обставини події. Крім цього, під час проведення огляду на стан сп`яніння, поліцейськими не залучалось двох свідків. Також, технічний прилад «Драгер», яким проводився огляд на стан сп`яніння не внесений в перелік спеціальних технічних засобів, дозволених для використання на території України відповідно до свідоцтва №14455/2014. Також додає, що йому не було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Крім цього додає, що йому не було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак в поданому запереченні від 30.08.2022 просив розгляд справи проводити без його участі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та подане заперечення приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Частиною 1 ст.130 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Незважаючи на невизнання вини, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №053969 від 14.07.2022, тестом №113, проведеним на приладі «DRAGER ALCOTEST 7510», відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, 1,74 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів

З оглянутого відеозапису, а саме файлу «clip-1.mp4», на відрізку часу з 0:02:00 по 0:02:25 ОСОБА_1 було роз`яснено його право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного зсобу, в медичному закладі або відмовитись від такого. Крім цього, з даного відеозапису, відрізок часу з 0:04:30 по 0:04:40 поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, однак ОСОБА_1 від проходження огляду в будь-який спосіб відмовився. Також з даного відеозапису вбачається, відрізок часу з 0:06:15 по 0:06:28, що ОСОБА_1 , в присутності двох свідків, було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовився. Також, з даного відеозапису вбачається, що після продування ОСОБА_1 приладу «Драгер», свідки, які були запрошені для фіксації відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, покинули місце зупинки транспортного засобу, оскільки потреба в їх свідченні щодо відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відпала.

З оглянутого відеозапису, а саме файлу «clip-2.mp4», на відрізку часу з 0:02:20 по 0:03:30 вбачається, що під час відібрання пояснень у свідків, ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер». В подальшому, відрізок часу з 0:03:58 по 0:04:05 вбачається, що поліцейський пішов до службового автомобіля, номерний знак НОМЕР_2 та взяв технічний прилад «Драгер». В подальшому, відрізок часу з 0:06:30 вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою технічного засобу «Драгер», результат тесту 1.74 проміле. Після чого ОСОБА_1 повідомив що не буде нічого підписувати та повідомив, що напередодні його також зупиняли працівники патрульної поліції та відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

З оглянутого відеозапису, а саме файлу «clip-4.mp4», на відрізку часу з 0:02:10 по 0:03:10 вбачається, що поліцейський ознайомив ОСОБА_1 щодо результату огляду на стан сп`яніння та запропонув останньому підписати тест та акт огляду на стан сп`янінн, однак осатнній відмовився. В подальшому поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, однак останній відмовився.

Суд критично оцінює заперечення ОСОБА_1 , подані 30.08.2022, оскільки такі неузгоджуються з матеріалами справи та долученим відеозипусом з місця події та є такими, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення.

Крім цього, що стосується відеозапису, долученого до матеріалів справи, то судом встановлено, що такий був записаний з нагрудних камер спостереження працівників патрульної поліції, що підтверджується їхніми серійними номерами на самому відеозаписі.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у справі про адміністративні правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, особу винного, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 496,20 грн. Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 КпАП України, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 коп.).

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.О. Білецька