Справа № 462/2437/22
ПОСТАНОВА

20 вересня 2022 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м.Львова Колодяжний С.Ю., з участю правопорушника ОСОБА_1 , захисника Колодій Л.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови судді в частині адміністративного стягнення у вигляді штрафу,

встановив:

Постановою судді Залізничного районного суду м.Львова від 27.06.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Постановою Львівського апеляційного суду від 18.08.2022 року вказану постанову від 27.06.2022 року залишено без змін.

ОСОБА_1 25.08.2022 року звернувся до суду із заявою, в якій просить розстрочити сплату суми призначеного йому штрафу на один рік наступним чином: вересень-грудень 2022 року по 1416,66 грн., січень-серпень 2023 року по 1416,67 грн. В обґрунтування такої заяви покликається на те, що сума штрафу є для нього значною та непомірною, так як він є інвалідом з дитинства і отримує лише допомогу по інвалідності, в нього відсутня постійна робота та дохід, на даний час перебуває в скрутному матеріальному становищі.

Заслухавши доводи правопорушника та його захисника адвоката Колодій Л.Б., вивчивши заяву ОСОБА_1 і додані до такої документи, перевіривши матеріали справи № 462/2437/22, суддя дійшов такого висновку.

Згідно з ч.2 ст.301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

В обґрунтування заяви про надання розстрочки в оплаті штрафу ОСОБА_1 надав документи, з яких вбачається, що він є особою з інвалідністю третьої групи з дитинства, у зв`язку з чим отримує державну соціальну допомогу в розмірі 2100 грн. щомісячно.

Також, як видно з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з І по ІІІ квартал 2022 року, ОСОБА_1 окрім вказаної державної соціальної допомоги отримував заробітну плату працюючи в ТзОВ «БІЗНЕС СІТІ МЕНЕДЖМЕНТ» і ТзОВ «ГТС РІТЕЙЛ ГАЛИЧИНА».

Водночас, в суді при розгляді заяви ОСОБА_1 повідомив, що на даний час не працює.

Разом з тим, порушником не подано суду відповідних документів, що підтверджували або спростовували би факт працевлаштування і, відповідно, отримання ним доходу на час подання заяви про розстрочку виконання постанови і на час розгляду такої заяви.

У зв`язку з цим суддя зауважує, що ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи, а відповідно до Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності від 3 грудня 2009 р. №1317 особи з інвалідністю III групи з помірним обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів. Згідно з даними довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією відносно ОСОБА_1 зазначено, що йому протипоказана лише важка фізична праця.

Крім того слід врахувати, що штраф як вид адміністративного стягнення полягає в грошовому стягненні й накладається судом у випадках і розмірі, установлених законом, з урахуванням законодавчо визначених його розмірів.

По суті штраф є заходом примусу, що застосовують від імені держави за постановою суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні її права власності на певну суму грошових коштів, цей вид стягнення спричиняє істотні матеріальні наслідки, невигідні для винуватої особи. Відтак, призначене стягнення у виді штрафу спрямовано саме на створення істотних матеріальних наслідків для винуватої особи, а ОСОБА_1 за змістом заяви хоче фактично уникнути таких наслідків шляхом сплати штрафу у вигідний для нього спосіб, що зводить нанівець саму суть такого стягнення, а запропонований засудженим механізм розстрочки штрафу взагалі протирічить приписам КУпАП щодо строків його сплати.

Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції.

ЄСПЛ неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове, судове рішення залишалося невиконаним.

За таких обставин, задоволення заяви ОСОБА_1 про безпідставне розстрочення сплати штрафу допускає можливість невиконання судового рішення, що протирічить приписам ст.23 КУпАП про те, що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, запобігання вчиненню нових правопорушень.

З огляду на наведене, суддя враховує також і те, що ОСОБА_1 , будучи 27.06.2022 року, притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, пізніше в той же деньо 13:00 год. на вул. Стрийська, 160 у м. Львові керував транспортним засобом марки «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, за що постановою Франківського районного суду м.Львова від 15.08.2022 року був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Оскільки при розгляді заяви про розстрочку виконання адміністративного стягнення в частині сплати штрафу заявником було подано неповні дані про його матеріальний стан, а відтак не було надано належних та допустимих доказів наявності обставин, передбачених ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності яких суддя може прийняти рішення про таку розстрочку, а також враховуючи, що нормами КУпАП не передбачено наявності інших обставин (підстав), при існуванні яких можливо розстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, тому суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви та необхідність відмови у її задоволенні.

Що стосується поданого ОСОБА_1 клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про розстрочку виконання постанови є помилковим, оскільки відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» за подання такої заяви судовий збір не справляється.

Керуючись ст. 301, 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання адмінстративного стягнення у вигляді штрафу за постановою судді Залізничного районного суду м.Львова від 27.06.2022 року у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний