ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 грудня 2021 року щодо нього по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.12.2021 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. Одночасно стягнуто судовий збір у розмірі 454,00 грн.

14 лютого 2022 року ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді місцевого суду. В обґрунтування свого клопотання заявник вказує на те, що справу було розглянуто судом без його участі, а про існування оскаржуваного судового рішення він дізнався 04 лютого 2022, коли звернувся до місцевого суду. Отже заявник вважає, що він має право на поновлення йому пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення місцевого суду та просить його поновити.

Перевіривши матеріали справи та наведені в клопотанні доводи щодо поважності причин пропуску строку на оскарження рішення судді місцевого суду, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловив у своїй рішенням Верховний Суд. Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30 жовтня 2018 року (справа №299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Як убачається з матеріалів справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , хоча і не був особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду своєї справи, але був обізнаним про те, що його справа повинна розглядатися Артемівським міськрайоннім судом Донецької області, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення, складений щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП від 24.10.2021 (а.с.1).

Крім того, судом вживалися належні заходи для виклику ОСОБА_1 до суду на 12.11.2021 та 20.12.2021 шляхом направлення судових повідомлень поштою за наявною в матеріалах справи адресою його місця проживання- АДРЕСА_1 , та яка, всупереч доводам апелянта, була ним зазначена та засвідчена особистим підписом при складанні адмінпротоколу та у постанові від 24.10.2021 про накладення на ОСОБА_1 адмінстягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн за ст.ст.121,126 КУпАП (а.с.5). Однак, згідно рекомендованих повідомлень «Укрпошта» адресату судові виклики не були вручені через його відсутність за вказаною адресою та через пошкодження будинку (а.с.12,13).

Після ухвалення Артемівським міськрайонним судом Донецької області 20 грудня 2021 року рішення по справі його копію, згідно супровідного листа місцевого суду від 24.12.2021, було направлено ОСОБА_1 за вищевказаною адресою (а.с.15), а також для виконання до відповідних відділів Бахмутського РВП і МРВ ДВС (а.с.16-18).

Разом з цим зміст поданих ОСОБА_1 апеляційної скарги та клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження свідчить про його інше місце проживання АДРЕСА_2 , про що не було своєчасно ним повідомлено суд.

Також, в матеріалах справи знаходиться заява ОСОБА_1 від 27.01.2022 про ознайомлення з матеріалами справи, яка була зареєстрована в Артемівському міськрайонному суду Донецької області 31 січня 2022 року (а.с.19). Отже, це об`єктивно свідчить про те, що станом на 27 січня 2022 року ОСОБА_1 вже було відомо про наявність і зміст прийнятого щодо нього рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.12.2021 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому він мав процесуальну можливість у визначений законом десятиденний строк, тобто до 07 лютого 2022 року, подати апеляційну скаргу, але сформував та подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку лише 14 лютого 2022 року (а.с.21-28). При цьому в цих документах ОСОБА_1 не вказує, чому лише 27 січня 2022 року, тобто на стадії виконання судового рішення, він вирішив звернутися до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи і чому цього не зробив під час перебування справи на розгляді в Артемівському міськрайонному суді Донецької області на протязі майже двох місяців.

Таким чином вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 безумовно був обізнаний про перебіг судового розгляду справи про адміністративне правопорушення в Артемівському міськрайонному суді Донецької області, мав реальну можливість проявити свою зацікавленість у розгляді справи, але проявив байдужість та скористався своїми процесуальним правами на власний розсуд. Крім того, дізнавшись про зміст ухваленого щодо нього судом рішення, ОСОБА_1 не вжив належних заходів для його своєчасного оскарження.

З огляду на викладене не можна погодитися з наведеними у клопотанні ОСОБА_1 доводами щодо поважності причин пропуску ним строків на апеляційне оскарження постанови судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 грудня 2021 року та апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки заявник не скористалися наданим йому законом процесуальним правом з причин, які не можна вважати поважними.

Інших причин, які унеможливили своєчасно подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у клопотанні не наведено.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 грудня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно нього є безпідставним та задоволенню не підлягає, а тому подана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, разом з доданими до неї документами.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 грудня 2021 року щодо нього по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130КУпАП.

Апеляційну скаргу повернути особі, що її подала, разом з доданими до неї документами

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО