Справа № 471/590/22
Провадження №3/471/315/22
Номер рядка звіту 307
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" вересня 2022 р.

Суддя Братського районного суду Миколаївської області Гукова І.Б., за участю секретаря Новік І.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 1 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого в незареєстрованому шлюбі, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, місце проживання АДРЕСА_1 , протягом року притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення;

встановив:

31.08.2022 року в провадження Братського районного суду Миколаївської області надійшли справи про адміністративне правопорушення № 471/590/22 (провадження № 3/471/315/22), № 471/591/22 (провадження № 3/471/316/22) щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та справа № 471/592/22 (провадження № 3/471/317/22) щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

Окрім того, 15.09.2022 року в провадження Братського районного суду Миколаївської області надійшла справа про адміністративне правопорушення № 471/631/22 (провадження № 3/471/335/22) щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи той факт, що справи про адміністративні правопорушення вчиненні однією особою вважаю за необхідне об`єднати справи в одне провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 744117 від 25.08.2022 року, 22.08.2022 року гр. ОСОБА_1 було винесено терміновий заборонний припис із обмежень якого є заборона на вхід та перебування в місці проживання особи. Так, 23.08.2022 року о 06:00 год. гр. ОСОБА_1 ,прийшов за місцем проживання своєї співмешканки гр. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , чим порушив обмеження припису.

Згідно з протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАБ 055499 від 22.08.2022 року та серії ВАБ № 750143 від 22.08.2022 року, 18.07.2022 року о 10:30 год. та 22.08.2022 року о 10:00 год. в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , вчинив сварку з своєю співмешканкою ОСОБА_2 , висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, ображав, погрожував фізичною розправою, на зауваження припинити не реагував, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

На підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 835426 від 22.08.2022 року, 22.08.2022 року близько 12 годині 25 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці АДРЕСА_1 висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї співмешканки гр. ОСОБА_2 , на зауваження не реагував, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

В судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки він неодноразово повідомлявся про розгляд справи та за практикою ЄСПЛ «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року)».

Дослідивши матеріали справи суд вирішив наступне.

Згідно диспозиції ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Диспозицією ст. 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто за нецензурну лайку в громадських місцях, за образливе чіпляння до громадян, та інші подібні дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Тобто, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок.

Обставини скоєння правопорушень, підтверджуються даними протоколів серії ВАБ № 744117 від 25.08.2022 року, серії ВАБ 055499 від 22.08.2022 року, серії ВАБ № 750143 від 22.08.2022 року, серії ВАБ 835426 від 22.08.2022 року, заявою потерпілої, поясненнями та медичним оглядом на стан сп`яніння.

Кваліфікуючи дії ОСОБА_1 , суд виходив із положень Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07 грудня 2017 року № 2229 -VIII, який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства ( далі Закон).

Зокрема, із положень п. 3 ст. 1 Закону, згідно яких домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

У свою чергу, особа, яка постраждала від домашнього насильства це - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі ( п. 8 ст. 1 Закону).

А психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи ( п. 14 Закону).

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні в ході слухання справи доведено вину ОСОБА_1 , в скоєні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 та ст. 173 КУпАП.

При призначенні покарання, суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, який протягом року притягувався до адміністративної відповідальності, негативно характеризується за місцем проживання, суд з урахуванням усіх обставин, вважає необхідним призначити, передбачене покарання у вигляді штрафу.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 36, 283-284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справи про адміністративні правопорушення № 471/590/22 (провадження № 3/471/315/22), № 471/591/22 (провадження № 3/471/316/22), № 471/592/22 (провадження № 3/471/317/22), № 471/631/22 (провадження № 3/471/335/22) щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2, ст. 173 КУпАП, об`єднати в одне провадження та присвоїти загальний № 471/590/22 (провадження № 3/471/315/22).

ОСОБА_1 визнати винним в скоєні правопорушення, передбаченого ст.. 173 КУпАП, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та призначити покарання штраф у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Суддя - Гукова І.Б.