ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/921/22

13 вересня 2022 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Грипіч Л.А.

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, посвідчення водія НОМЕР_1 видане 24.07.2020 ТСЦ №5641, не працює, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ст.122-2, 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2022 року о 00:20, в с.Деражне по вул.Піщана 3, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інспектором СРПП Відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області складено протокол серії ААД №062163 про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що 07.05.2021, о 23:00 год., в с.Деражне по вул.Піщана, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Peugeot 307, державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого допустив наїзд на паркан, внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 попередньо кваліфіковані за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також 08 травня 2022 року о 00:30 год, в с.Деражне по вул.Піщана, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інспектором СРПП Відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області складено протокол серії ААД №062164 про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що 07.05.2021, о 22:50 год., в с.Дюксин, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Peugeot 307, державний номерний знак НОМЕР_2 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольорів, спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п.2.4, 8.9«б» Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 попередньо кваліфіковані за ч.1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також 08 травня 2022 року о 01:20 год, в с.Деражне по вул.Клеванська, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інспектором СРПП Відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області складено протокол серії ААД №062159 про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що 07.05.2021, о 22:55 год., в с.Деражне по вул.Клеванська, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Peugeot 307, державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого допустив наїзд на бетонний блок блокпосту №2 (міст через річку в напрямку с.Дюксин), внаслідок ДТП бетонний блок автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 попередньо кваліфіковані за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також 08 травня 2022 року о 01:30 год, в с.Деражне по вул.Клеванська, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інспектором СРПП Відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області складено протокол серії ААД №062160 про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що 07.05.2021, о 22:55 год., в с.Деражне по вул.Клеванська, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Peugeot 307, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснив наїзд на бетонний блок блокпоста №2 (міст через річку в напрямку с.Дюксин) та залишив на порушення встановлених правил місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, чим порушив вимоги п.2.10«а» Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 попередньо кваліфіковані за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи, що по даним матеріалам про адміністративні правопорушення притягується до адміністративної відповідальності одна і та ж особа, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи по суті, провадження у справах про адміністративні правопорушення №№ 3/564/557/22, 3/564/558/22, 3/564/559/22 та 3/564/560/22 відносно ОСОБА_1 підлягають об`єднанню в одне провадження в межах справи №564/921/22.

В судовому засіданні ОСОБА_1 факт вчинення ним адміністративних правопорушень визнав, просив врахувати його сімейний та майновий стан і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, про що до початку розгляду справи подав відповідне клопотання.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протоколи та матеріали, додані до протоколів, дійшов наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 07.05.2021, о 23:00 год., в с.Деражне по вул.Піщана, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Peugeot 307, державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого допустив наїзд на паркан, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. В подальшому, в с.Дюксин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Peugeot 307, державний номерний знак НОМЕР_2 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольорів, спеціального звукового сигналу. Також в подальшому, в с.Деражне по вул.Клеванська, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Peugeot 307, державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого допустив наїзд на бетонний блок блокпосту №2 (міст через річку в напрямку с.Дюксин), внаслідок ДТП бетонний блок автомобіль отримав механічні пошкодження та залишив на порушення встановлених правил місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Вказане підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №062163, ААД №062164, ААД №062159, ААД №062160 від 08.05.2022, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 08.05.2022, фотознімками, схемою місця ДТП, відеозаписом.

Відповідно до вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п.2.10«а» Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до п.8.9«б» Правил дорожнього руху України, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Відповідно до вимог п.2.4 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ч.1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відтак, суд дійшов переконливого висновку про те, що вина ОСОБА_1 в порушенні вимог п.2.4, 2.10«а», 8.9«б» та 12.1 за які передбачено адміністративну відповідальність за ч.1 ст.122-2, ст.122-4 та ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Разом з тим суд враховує, що ОСОБА_1 одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2012 та 2017 років народження, які перебувають на його утриманні, проживає з батьками, за місцем проживання характеризується позитивно, що підтверджується наданими копіями свідоцтва про шлюб, про народження дітей, довідкою про склад сім`ї та характеристикою сільської ради.

Вказані обставини суд враховує відповідно до ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, наведені обставини свідчать про те, що вочевидь в силу свого матеріального становища ОСОБА_1 не матиме змоги сплати штраф, визначений санкцією ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 27 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.34 Кодексу України про адміністративні правопорушення, однією з обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнається щире розкаяння винного.

Аналіз вказаних статей Кодексу України про адміністративні правопорушення свідчить про те, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Однак, при розгляді справ про адміністративні правопорушення відсутній визначений Законом механізм, який би дозволяв накладати стягнення за вчинені адміністративні правопорушення нижче визначеної санкцією відповідної статті Кодексу або замінювати стягнення на інше.

Проте, за фактично аналогічних умов, а саме за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кримінального кодексу України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу (ч.1 ст.69 КК України).

Тобто, законодавець надав суду можливість призначати менше покарання навіть за вчинений злочин за наявності окремих обставин, а за вчинення адміністративного правопорушення такого механізму не перебачив.

Разом з тим суд звертає увагу, що розмір штрафу, який визначено ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення є значним для особи, яка має на утриманні двох малолітніх дітей і за відсутності норми, яка дозволяла б призначати стягнення менше ніж передбачено санкцією відповідної статті або замінити його на інше, неможливо у повній мірі реалізувати положення ст.ст.23, 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тому накладення у даному випадку стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн., вочевидь не сприятиме її вихованню та виправленню, а призведе до того, що несплачений вчасно штраф буде звернутий до примусового виконання у подвійному розмірі. Таке покарання виглядає не просто надмірним, а явно несправедливо тяжким у відношенні ОСОБА_1 з огляду на його майновий стан.

Згідно приписів статей 1, 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Так, згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Чинна редакція ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює безальтернативний штраф у розмірі 3400 грн., що значно перевищує мінімальний розмір штрафу, який сьогодні може бути призначений за вчинення злочину 510 грн. (ст.53 КК України). У зв`язку з цим не дивно, що Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» в розумінні норм Конвенції.

У рішенні від №15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року у справі про призначення судом більш м`якого покарання Конституційний Суд України визнав неконституційним положення ч.1 ст.69 КК України в частині, яка унеможливлює призначення особам, які вчинили злочини невеликої тяжкості, більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При цьому, Конституційний Суд України зазначив, що встановлення законодавцем недиференційованого покарання та неможливість його зниження не дозволяє застосовувати покарання до осіб, які вчинили злочини невеликої тяжкості, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, розміру заподіяних збитків, форми вини і мотивів злочину, майнового стану підсудного та інших істотних обставин, що є порушенням принципу справедливості покарання, його індивідуалізації та домірності».

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що для досягнення визначеної в ст.23 Кодексу України про адміністративні правопорушення мети адміністративного стягнення (виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами) з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, майнового стану ОСОБА_1 , необхідно і достатньо накласти більш м`яке адміністративне стягнення, ніж передбачено ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у вигляді штрафу у розмірі 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн., що буде посильним для порушника та достатнім для його виправлення.

Згідно статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.23, 33, 36, 40-1, 122-2, 122-4, 124, Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати провадження у справах про адміністративні правопорушення №№ 3/564/557/22, 3/564/558/22, 3/564/559/22 та 3/564/560/22 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2, ст.122-4 та ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення в одне провадження в межах справи №564/921/22.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 496 /чотириста дев`яносто шість/ гривень 20 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Костопільський районний суд Рівненської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяЛ. А. Грипіч