Справа № 740/6766/21 Головуючий у 1 інстанції Шевченко І. М.
Провадження № 33/4823/209/22
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді Демченка О.В.,

за участю захисника адвоката Морозова В.Ю.( в режимі відео- конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 червня 2022 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштований, проживає по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 496 грн. 20 коп.

Як встановив суд, 22 листопада 2021 року, о 22 год. 35 хв., у м. Ніжині по вул. Брюховця, ОСОБА_1 керував т/з Geely, р. н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: сухість порожнини рота, почервоніння очей, поведінка, яка не відповідає обстановці; від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду, через незаконність, та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова винесена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд формально підійшов до розгляду справи та не об`єктивно і не в повному обсязі дослідив матеріали справи. Також посилається на те, що судом першої інстанції було порушено його процесуальні права, у розумінні ст. 59 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Звертає увагу на процесуальні порушення працівниками поліції під час проведення процедури огляду водія на визначення стану сп`яніння. При цьому зауважує, що його, в порушення вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення, не було відсторонено від керування транспортним засобом. Вказує, що ознаки наркотичного сп`яніння, і те, що він керував транспортним засобом не підтверджені жодним доказом, в тому числі і відеозаписом. На думку апелянта, пояснення свідків, що містяться в матеріалах справи, не є неналежними доказами у справі, оскільки останні не були допитані в судовому засіданні суду першої інстанції. Стверджує, що відеозапис, доданий до матеріалів справи, не може бути прийнятий до уваги як доказ, оскільки не відображає подію, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підтвердження викладених в апеляційній скарзі вимог, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, ці вимоги закону судом було дотримано.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, зазначених у постанові, відповідає фактичним даним справи, ґрунтується на досліджених судом першої інстанції доказах, які також були предметом перевірки апеляційного суду.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 474834 від 22.11.2021 року, (а.с.2); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили обставини справи (а.с. 3,4), розпискою ОСОБА_1 про зобов`язання не керувати автомобілем декілька днів (а.с. 5), направленням на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (а.с.7), диском з відеофіксацією правопорушення (а.с. 8).

Згідно сукупності досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою, судом вірно встановлено наявність в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 474834 від 22.11.2021 року, ОСОБА_1 22 листопада 2021 року, о 22 год. 35 хв., у м. Ніжині по вул. Брюховця, ОСОБА_1 керував т/з Geely, р. н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: сухість порожнини рота, почервоніння очей, поведінка, яка не відповідає обстановці; від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 власноруч його підписав та в поясненнях додав, що керував автомобілем, у лікарню на медичне обстеження на факт вживання наркотиків відмовляється.

Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, визначені Розділом Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Відповідно до Розділу X Інструкції водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та огляду на стан сп`яніння, направлення на який здійснюється відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. У разі відмови водія від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до тексту вказаної Інструкції, саме поліцейському надано право визначати підозру про те, чи перебуває водій в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє його до найближчого закладу охорони здоров`я. Встановлення наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу цією Інструкцією не передбачене.

Зазначені правила працівниками поліції в даному випадку були дотримані в повному обсязі. Так, відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду була зафіксована як на відео зйомку, так і з участю свідків.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Що стосується тверджень апелянта про невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, то такі є безпідставними.

Так, відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол, у діях конкретної особи, суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження, на підставі доказів, зібраних органом, повноважним на складання протоколу.

Так, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що поліцейським був зупинений автомобіль, і при спілкуванні з водієм у поліцейських виникла підозра про перебування водія у стані наркотичного сп`яніння. У присутності двох свідків поліцейськими запропоновано проїхати на освідування в медичний заклад, проте, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у лікаря-нарколога в медичному закладі. При цьому поліцейськими було попереджено, що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Даний доказ апеляційний суд вважає беззаперечним, який свідчить про відмову ОСОБА_1 на законну вимогу поліцейських від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі та підтверджує наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд відмічає, що в матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_1 , з якої вбачається, що останній зобов`язався не керувати автомобілем декілька діб, а тому доводи в скарзі щодо не відсторонення його від керування транспортним засобом не є слушними.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, які є безпідставними і не спростовують правильності висновків суду про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та, на думку суду, є намаганням правопорушника уникнути адміністративної відповідальності за скоєне.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд дійшов безсумнівного висновку, що місцевий суд розглянув справу із дотриманням вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, з`ясував усі фактичні обставини вчиненого правопорушення, обґрунтував свої висновки наявними по справі доказами, які були перевірені на їх належність і допустимість та оцінив їх із дотриманням вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, дійшовши правильного та обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 червня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко