ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 1 Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білозерське м. Добропілля Донецької області, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу ААБ №175692 від 02.01.2022 року 02.01.2022 року о 09 год. 50 хв. в м. Добропілля, пр. Шевченко, 3 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Matiz д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, у присутності свідків. Від керування ТЗ відсторонений. Протягом року притягався за дане правопорушення, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 130 КУпАП.

В судові засідання 02.03.2022, 30.08.2022, 22.09.2022 ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся шляхом надіслання повістки про виклик до суду рекомендованим листом на адресу його реєстрації та фактичного проживання, направлення листів, постанови про привід до відділу поліції з метою забезпечення його явки в судове засідання та публікації оголошення про виклик на офіційному веб-порталі Добропільського міськрайонного суду Донецької області.

Крім того, в матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_1 від 15.08.2022 року про те, що він повідомлений про необхідність явки до суду для розгляду вказаної справи, де також зазначено, що у разі його неявки, він просить розглянути справу у його відсутність.

Враховуючи, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не направляв, тому, на підставі ст. 268 КУпАП, справу розглянуто без його участі.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якогов силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Справа «Пономарьов проти України» (заява 3236/03, рішення від 03.04.2008).

Дослідивши матеріали справи, суддя встановив наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у його відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння як особи, яка керує транспортним засобом підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №175692 (а.с. 2);

- CD-диском, на якому зафіксовано як ОСОБА_1 02.01.2022 року о 09 год. 50 хв. в м. Добропілля, по пр. Шевченко, 3 керував автомобілем Daewoo Matiz д.н. НОМЕР_1 , на вимогу пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до яких водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння. Крім того, ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень з даного приводу (а.с.3,4).

Також, до протоколу додано копію постанови судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18.01.2022, з якого вбачається, що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення 23.11.2021 року правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Постанова не набула законної сили (а.с.10).

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Питання визначення повторності, як невід`ємної частини складу правопорушення, чітко та повно врегульовані спеціальним нормативним актом вузької дії, а саме Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 (далі Інструкція). Відповідно п. 3 розділу І Інструкції повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Крім того, відповідно до статті 35КУпАП повторним визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським невірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , відповідно до постанови Добропільського міськрайонного суду накладено 18.01.2021 року, тобто після складання 02.01.2022 року протоколу про адміністративне правопорушення у даній справі. Також, суддя звертає увагу, що постанова судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18.01.2022 не набрала законної сили, а тому відсутні докази повторного, протягом року, вчинення ОСОБА_1 порушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

За таких обставин дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, сукупністю наведених та проаналізованих доказів в судовому засіданні доведено, що водій ОСОБА_1 02.01.2022 керував автомобілем Daewoo Matiz д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, порушення координації рухів) та від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. ст. 33-35 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Відповідно до ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 124, 130, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Добропільським МВ ГУДМС України в Донецькій області, визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, який повинен бути сплачений за реквізитами: отримувач Донецьке ГУК/Донецька область/21081300, код отримувача (ЕДРПОУ) 37967785, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA0005001, код класифікації доходів бюджету 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Добропільським МВ ГУДМС України в Донецькій області, на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 00 копійок за реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UА0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Любчик