КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2022 року м. Київ

Справа №758/5149/22

Апеляційне провадження № 33/824/2153/2022

Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., за участі секретаря Федорчук Я.С., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 12 липня 2022 року за матеріалами, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в місті Києві про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого директором дошкільного навчального закладу загального типу №626, до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 12 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчинених адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 5100, 00 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 496, 20 грн.

Постанова суду мотивована наявністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Не погодилась із вказаною постановою ОСОБА_1 , її представником ОСОБА_2 подана апеляційна скарга, в якій він вказує на те, що зі змісту протоколів про адміністративні правопорушення не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КупАП, яке інкримінується ОСОБА_1 , адже у неї наявний потенційний конфлікт інтересів, тобто наявність, існування приватного інтересу, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, оскільки нею під час виконання своїх посадових обов`язків вирішувалися питання, пов`язані із виплатою грошової винагороди близькому родичу. Як було зазначено вище, нормами діючого КУпАП не передбачено адміністративної відповідальності за неповідомлення про наявність потенційного конфлікту інтересів.

Окрім того, не вбачається в діях ОСОБА_1 і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КупАП, адже накази про преміювання працівників ДНЗ були видані нею в умовах потенційного конфлікту інтересів, а не реального конфлікту інтересів, оскільки відсутня така обов`язкова ознака реального конфлікту інтересів, як наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення, і, відповідно, не зазначено, в чому саме такий вплив знайшов свій вияв та яким саме чином вплинув на об`єктивність прийнятого рішення, адже премія її чоловіка не перевищувала премії працівників аналогічних посад у закладі.

Також вказує на те, що ані в протоколах про адміністративні правопорушення, пов`язаних з корупцією, які були складені щодо ОСОБА_1 , ані в оскаржуваній постанові судді, чітко не визначена та не сформульована наявність у останньої суперечності між приватним інтересом особи та її службовими повноваженнями, що реально впливає, а не може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень, зокрема при виданні наказів про прийняття на роботу до очолюваного нею Дошкільного навчального закладу своєї невістки ОСОБА_3 , з урахуванням положень ст. 27 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до якої на ОСОБА_1 , як посадову особу юридичної особи публічного права, не поширювалися обмеження щодо спільної роботи близьких осіб, з посиланням на те, в чому конкретно проявлявся реальний конфлікт інтересів і як саме він вплинув на об'єктивність або неупередженість рішення про прийняття близьких осіб на роботу.

Крім того, нормами діючого КУпАП не передбачено адміністративної відповідальності за неповідомлення про наявність потенційного конфлікту інтересів, що мав місце в даному випадку, при прийнятті на роботу на вакантну посаду діловода невістки ОСОБА_3 .

Всі вищевказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, що призвело до незаконного та необгрунтованого визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КупАП.

На підставі викладеного, просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КупАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - Галатенко Є.Є. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Прокурор Кузьо Н.В. заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіряючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд виходить з наступного.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 статті 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

В частині 2 статті 172-7 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Зазначена норма закону за своїм змістом є бланкетною та відсилає для повного визначення його ознак до інших норм.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичної особи публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Статтею 81 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Згідно з статями 167 та 169 цього кодексу, держава та територіальні громади можуть створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, комунальні підприємства тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Так зокрема у ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» дано визначення потенційному та реальному конфлікту інтересів.

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

Згідно вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд перевіряючи навні в матеріалах справи докази та дані, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення №372 від 04.07.2022 року, №373 від 04.07.2022 року, №374 від 04.07.2022 року, №372 від 04.07.2022 року, №375 від 04.07.2022 року, №390 від 06.07.2022 року, №391 від 06.07.2022 року, виходить з такого.

Судом встановлено, що відповідно до контракту від 27 червня 2017 року ОСОБА_1 призначено на посаду директора ДНЗ № 626 з 02 липня 2017 року по 30 червня 2020 року. Додатковою угодою до контракту від 30 червня 2020 року строк дії контракту з ОСОБА_1 продовжено з 01 липня 2020 року по 30 червня 2025 року.

Відповідно до Контракту та Посадової інструкції директора ДНЗ № 626 ОСОБА_1 наділено адміністративно-господарськими та організаційно- розпорядчими функціями.

Отже, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора ДНЗ № 626, яке є юридичною особою публічного права, будучи його посадовою особою, оскільки наділена адміністративно-господарськими та організаційно- розпорядчими функціями (обов`язками), є суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Відповідно до листа Департаменту освіти і науки, ОСОБА_1 ознайомлено з вимогами, обмеженнями та заборонами Закону України «Про запобігання корупції».

Посадовою інструкцією директора ДНЗ № 626 визначено, що директор закладу визначає порядок і розміри преміювання працівників закладу (п. 3.11) видає накази й дає розпорядження працівникам закладу (п. 4.1); заохочує і притягає до дисциплінарної відповідальності працівників закладу (п. 4.2).

Відповідно до Контракту директор закладу видає накази, розпорядження, надає доручення, обов`язкові для виконання всіма підрозділами та працівниками закладу (п. 2.1.7); розпоряджається коштами закладу у межах асигнувань та грошових надходжень до закладу (п. 2.1.8).

Таким чином, виключно до службових повноважень директора ДНЗ № 626 ОСОБА_1 входить преміювати працівників закладу та визначати розмір цього преміювання.

Відповідно до наказу № 30 від 23 лютого 2017 року ОСОБА_4 призначено на посаду сторожа з 01 березня 2017 року.

Відповідно до актового запису про шлюб встановлено, що ОСОБА_4 є чоловіком ОСОБА_1 .

Встановлено, що директор ДНЗ № 626 ОСОБА_1 22.12.2020 року видала та підписала наказ № 116, яким наказала, виплатити премію працівникам у грудні 2020 року згідно з додатком. У додатку до наказу № 116 від 22.12.2020 року міститься інформація щодо виплати премії ОСОБА_4 у розмірі 13 000 грн.

Відповідно до розрахункового листка за грудень 2020 року ОСОБА_4 нараховано премію у розмірі 13 000 грн.

Вказані обставини свідчать про прийняття директором ДНЗ № 626 ОСОБА_1 22.12.2020 року рішення та вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів спричиненого суперечністю між її приватним інтересом зумовленим сімейними стосунками з чоловіком ОСОБА_4 , та службовими повноваженнями, в частині преміювання працівників, визначеними Положенням про преміювання, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення, або вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Дискреційний характер службових повноважень директора ДНЗ № 626 при вирішенні питання щодо нарахування премії і права на її отримання працівникам закладу шляхом видання та підписання відповідного наказу, зумовлений можливістю тільки нею приймати остаточне рішення щодо встановлення премій шляхом оцінки особистого внеску в кожному конкретному випадку, свідчить про наявність впливу вказаної суперечності на об`єктивність прийняття ОСОБА_1 відповідних рішень.

Наявність у директора ДНЗ № 626 ОСОБА_1 приватного інтересу, зумовленого прагненням, у межах правового регулювання, поєднаного з сімейними стосунками з чоловіком ОСОБА_4 , поєднаного із бажанням піклування про останнього та підвищення його соціального та матеріального добробуту шляхом отримання ним збільшеного доходу у вигляді премії, не могло не впливати на об`єктивність або неупередженість прийнятого нею рішення та вчинення дій. Оскільки ОСОБА_1 прийняла рішення та вчинила дії щодо виплати премії своєму чоловіку, то дані обставини свідчать про вплив її приватного інтересу на службові повноваження.

За таких умов, а саме наявності реального конфлікту інтересів, директор ДНЗ № 626 ОСОБА_1 була зобов`язана повідомити не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про таку наявність свого безпосереднього керівника та не вчиняти дій та не приймати рішень до прийняття безпосереднім керівником або керівником органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, та повідомлення про прийняте рішення.

ОСОБА_1 мала можливість дізнатися про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення щодо виплати грошової премії працівникам у грудні 2020 року, у тому числі ОСОБА_4 , який є її чоловіком та вчинення дій шляхом підписання наказу № 116 про преміювання працівників, 22.12.2020 року під час фактичного підписання даного наказу, проект якого їй було надано на підпис разом із списком працівників та розміром премій.

Таким чином, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Дошкільного навчального закладу № 626 (далі - ДНЗ № 626), будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не повідомила свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення щодо виплати грошової премії працівникам у грудні 2020 року, у тому числі ОСОБА_4 , який є її чоловіком, та вчинення дій шляхом підписання 22.12.2020 року наказу № 116 про виплату премії, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора ДНЗ № 626, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень в умовах реального конфлікту інтересів прийняла рішення щодо преміювання працівників у грудні 2020 року, у тому числі ОСОБА_4 , який є її чоловіком, та вчинила дії шляхом підписання 22.12.2020 року наказу № 116 про преміювання працівників.

Таким чином, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Дошкільного навчального закладу № 626 (далі - ДНЗ № 626), будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень в умовах реального конфлікту інтересів прийняла рішення щодо виплати грошової премії працівникам у грудні 2020 року, у тому числі ОСОБА_4 , який є її чоловіком, та вчинила дії шляхом підписання 22.12.2020 року наказу № 116 про виплату премії, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Окрім того, встановлено, що директор ДНЗ № 626 ОСОБА_1 29.12.2021 року видала та підписала наказ № 151, яким наказала виплатити премію працівникам у грудні 2021 року згідно з додатком. У додатку до наказу № 151 від 29.12.2021 року міститься інформація щодо виплати премії ОСОБА_4 у розмірі 13 000 грн.

Відповідно до розрахункового листка за грудень 2021 року ОСОБА_4 нараховано премію у розмірі 13 000 грн.

Вказані обставини свідчать про прийняття директором ДНЗ № 626 ОСОБА_1 29.12.2021 року рішення та вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів спричиненого суперечністю між її приватним інтересом зумовленим сімейними стосунками з чоловіком ОСОБА_4 , та службовими повноваженнями, в частині преміювання працівників, визначеними Положенням про преміювання, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення, або вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Дискреційний характер службових повноважень директора ДНЗ № 626 при вирішенні питання щодо нарахування премії і права на її отримання працівникам закладу шляхом видання та підписання відповідного наказу, зумовлений можливістю тільки нею приймати остаточне рішення щодо встановлення премій шляхом оцінки особистого внеску в кожному конкретному випадку, свідчить про наявність впливу вказаної суперечності на об`єктивність прийняття ОСОБА_1 відповідних рішень.

Наявність у директора ДНЗ № 626 ОСОБА_1 приватного інтересу, зумовленого прагненням, у межах правового регулювання, поєднаного з сімейними стосунками з чоловіком ОСОБА_4 , поєднаного із бажанням піклування про останнього та підвищення його соціального та матеріального добробуту шляхом отримання ним збільшеного доходу у вигляді премії, не могло не впливати на об`єктивність або неупередженість прийнятого нею рішення та вчинення дій. Оскільки ОСОБА_1 прийняла рішення та вчинила дії щодо виплати премії своєму чоловіку, то дані обставини свідчать про вплив її приватного інтересу на службові повноваження.

За таких умов, а саме наявності реального конфлікту інтересів, директор ДНЗ № 626 ОСОБА_1 була зобов`язана повідомити не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про таку наявність свого безпосереднього керівника та не вчиняти дій та не приймати рішень до прийняття безпосереднім керівником або керівником органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, та повідомлення про прийняте рішення.

ОСОБА_1 мала можливість дізнатися про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення щодо виплати грошової премії працівникам у грудні 2021 року, у тому числі ОСОБА_4 , який є її який є її чоловіком та вчинення дій шляхом підписання наказу № 151 про преміювання працівників, 29.12.2021 року під час фактичного підписання даного наказу, проект якого їй було надано на підпис разом із списком працівників та розміром премій.

Таким чином, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Дошкільного навчального закладу № 626 (далі - ДНЗ № 626), будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не повідомила свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення щодо виплати грошової премії працівникам у грудні 2021 року, у тому числі ОСОБА_4 , який є її чоловіком, та вчинення дій шляхом підписання 29.12.2021 року наказу № 151 про виплату премії, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора ДНЗ № 626, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень в умовах реального конфлікту інтересів прийняла рішення щодо преміювання працівників у грудні 2021 року, у тому числі ОСОБА_4 , який є її чоловіком, та вчинила дії шляхом підписання 29.12.2021 року наказу № 151 про преміювання працівників.

Таким чином, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Дошкільного навчального закладу № 626 (далі - ДНЗ № 626), будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень в умовах реального конфлікту інтересів прийняла рішення щодо виплати грошової премії працівникам у грудні 2021 року, у тому числі ОСОБА_4 , який є її чоловіком, та вчинила дії шляхом підписання 29.12.2021 року наказу № 151 про виплату премії, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Окрім того, 12.01.2022 року, директором ДНЗ № 626 ОСОБА_1 підписано наказ №01 від 12.01.2022 року про прийняття на роботу ОСОБА_3 на посаду діловода на 1 ставку.

Вказані обставини свідчать про прийняття директором ДНЗ № 626 ОСОБА_1 12.01.2022 року рішення та вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів спричиненого суперечністю між її приватним інтересом зумовленим сімейними стосунками з невісткою ОСОБА_3 , та службовими повноваженнями, щодо прийому працівників на роботу, визначеними контрактом з директором, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення, або вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Дискреційний характер службових повноважень директора ДНЗ № 626 при вирішенні питання щодо прийняття на роботу шляхом видання та підписання відповідного наказу, зумовлений можливістю тільки нею приймати остаточне рішення щодо прийняття на роботу працівника особисто оцінюючи кандидата в кожному конкретному випадку, свідчить про наявність впливу вказаної суперечності на об`єктивність прийняття ОСОБА_1 відповідних рішень.

Наявність у директора ДНЗ № 626 ОСОБА_1 приватного інтересу, зумовленого сімейними стосунками з невісткою ОСОБА_3 , поєднаного із бажанням піклування про останню та отримання нею доходу у вигляді заробітної плати, не могло не впливати на об`єктивність або неупередженість прийнятого нею рішення та вчинення дій. Оскільки ОСОБА_1 прийняла рішення та вчинила дії щодо прийняття ОСОБА_3 на роботу, то дані обставини свідчать про вплив її приватного інтересу на службові повноваження.

За таких умов, а саме наявності реального конфлікту інтересів, директор НДЗ № 626 ОСОБА_1 була зобов`язана повідомити не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізналася чи повинна була дізнатися про таку наявність свого безпосереднього керівника та не вчиняти дій та не приймати рішень до прийняття безпосереднім керівником або керівником органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, та повідомлення про прийняте рішення.

ОСОБА_1 мала можливість дізнатися про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення щодо прийняття на вакантну посаду діловода ОСОБА_3 , яка є її невісткою, та вчинення дій шляхом підписання наказу № 01 про призначення під час фактичного підписання даного наказу, а саме 12.01.2022 року.

Таким чином, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Дошкільного навчального закладу № 626, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п.2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не повідомила свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення щодо прийняття на роботу на вакантну посаду діловода ОСОБА_3 , яка є її невісткою, та вчинення дій шляхом підписання 12.01.2022 наказу № 01 про призначення, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора ДНЗ № 626, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень в умовах реального конфлікту інтересів прийняла рішення щодо прийняття на роботу на вакантну посаду діловода ОСОБА_3 , яка є її невісткою, та вчинила дії шляхом підписання 12.01.2022 року наказу №01 про призначення.

Таким чином, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Дошкільного навчального закладу № 626, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. З ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень в умовах реального конфлікту інтересів прийняла рішення щодо прийняття на роботу на вакантну посаду діловода ОСОБА_3 , яка є її невісткою, та вчинила дії шляхом підписання 12.01.2022 року наказу № 01 про призначення, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес» дає підстави констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

За таких обставин, під час видання зазначених наказів у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, який полягав у суперечності між приватним інтересом ОСОБА_1 , який полягав у покращенні матеріального та соціально-побутового забезпечення своєї сім`ї, та її службовими повноваженнями видавати накази у сфері трудових відносин з додержанням фінансової, бюджетної та штатно-кошторисної дисципліни в інтересах Дошкільного навчального закладу, що вплинуло на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення про прийняття на роботу та щодо виплати грошової премії.

Отже, судом першої інстанції правильно встановлено те, що ОСОБА_1 не повідомила свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення про прийняття на роботу ОСОБА_3 та щодо прийняття рішення щодо виплати грошової премії ОСОБА_4 ..

За таких обставин, доводи апеляційної інстанції про відсутність у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги є не суттєвими, не спростовують факту вчинення особою адміністративних правопорушень, мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, а будь-яких інших доказів на підтвердження відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, які ставляться їй у провину, матеріали справи не містять.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції в повній мірі врахував характер і спосіб вчинених адміністративних правопорушень, її особу, ступінь вини, обставини, які пом`якшують відповідальність, а також відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, інші обставини справи, що впливають на вид та розмір стягнення, і обґрунтовано застосував до ОСОБА_1 стягнення, передбачене санкцією ч.2 ст.172-7 КУпАП, виходячи з вимог ст.36 КУпАП, оскільки воно передбачає більш суворе стягнення з числа вчинених правопорушень, в мінімальному розмірі, що на думку суду апеляційної інстанції є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 12 липня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.