ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/12427/22

Провадження №3/522/10385/22

21 вересня 2022 року суддя Приморського районного суду м.Одеси Лагода К.О. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого старшим електриком ракетної команди ракетно-артилерійської бойової частини військової частини НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, (далі - КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м.Одеси з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони Українинадійшов протокол в/ч НОМЕР_1 №5 від 13.09.2022р. та додані до нього матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Як вбачається з вищезазначеного протоколу, 13 вересня 2022 року старший електрик ракетної команди ракетно-артилерійської бойової частини військової частини НОМЕР_1 старший матрос служби за контрактом ОСОБА_1 знаходився на території військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керував своїм транспортним засобом та був зупинений працівниками патрульної поліції. Після чого, вони викликали керівника, який забрав його до військової частини.

Ознайомившись з протоколом про адміністративне правопорушення, та доданими до нього матеріалами, а також вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку що провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, крім протоколу про адміністративне правопорушення та рапортів, справа не містить належних та допустимих достатніх доказів вчинення вказаного адміністративного правопорушення.

Так, в якості доказу вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністравтиного правопорушення передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення було долучено акт зовнішнього спостереження ОСОБА_1 складений старшим лейтенантом, лейтенантами та старшиною 2 статті військової частини НОМЕР_1, відповідно до якого у старшого матроса ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: чіткий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та скляні очі. Таким чином, факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини було встановлено у не передбачений законом спосіб, та не було здійснено відповідного медичного обстеження медичними працівниками, а натомість складено акт військовослужбовцями про стан ОСОБА_1 виходячи з їх особистого сприйняття його фізичного стану.

Однак, суд не може визнати вказані докази належними та допустимими з огляду на таке.

Наказом Міністерства оборони України від 10.10.2016 р. №515 затверджено Інструкцію про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України.

Пунктом 1 розділу І Інструкції визначено, що ця Інструкція визначає основні завдання, механізм організації та несення патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України (далі Служба правопорядку) щодо забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців у місцях дислокації військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій (далі військова частина), на вулицях і в громадських місцях, а також у військових містечках Збройних Сил України (далі військові містечка), права та обов`язки патрулів і посадових осіб Служби правопорядку під час несення служби, порядок застосування ними заходів адміністративного примусу до військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів під час проходження зборів (далі військовозобов`язані), а також працівників Збройних Сил України (далі працівники) під час виконання ними службових обов`язків.

У пункті 3 підпункт 7 розділу VІІІ Інструкції визначено процедуру огляду військовослужбовця на стан сп`яніння, зокрема:

Затриманих військовослужбовців приймає оперативний черговий органу управління Служби правопорядку (посадова особа підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні), про що складає протокол про адміністративне затримання і здійснює запис до книги обліку затриманих (доставлених) осіб, та за потреби у супроводі посадової особи, визначеної начальником органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні), направляє затриманого до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння.

Огляду на стан сп`яніння підлягають затримані особи, які вчинили адміністративне правопорушення, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння.

Направлення на огляд затриманого з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 14), здійснюється оперативним черговим органу управління Служби правопорядку (посадовою особою підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) на підставі письмового звернення начальника органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні).

З метою забезпечення достовірності результатів огляду затриманих посадова особа Служби правопорядку забезпечує доставлення таких осіб до закладів охорони здоров`я Міністерства оборони України або закладів охорони здоров`я, які підпорядковані Раді Міністрів Автономної Республіки Крим, обласним державним (військово-цивільним) адміністраціям, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям (далі заклади охорони здоров`я), протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Огляд для встановлення стану сп`яніння затриманого, який вчинив адміністративне правопорушення, здійснюється в закладах охорони здоров`я, яким надано право на проведення такого огляду, лікарями, які пройшли тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

За результатами огляду на стан сп`яніння та за лабораторними дослідженнями встановлюється ступінь сп`яніння, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи в трьох примірниках (перший примірник видається під підпис посадовій особі Служби правопорядку, яка доставила особу на огляд, другий оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я).

Після проведення огляду посадова особа Служби правопорядку доставляє затриманого до органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні).

Результати огляду на стан сп`яніння затриманого зазначаються оперативним черговим органу управління Служби правопорядку (посадовою особою підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у відповідних графах протоколу, а висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння підшивається до зазначеного протоколу.

За потреби залежно від стану сп`яніння, поведінки затриманого тощо за погодженням з начальником органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) оперативний черговий органу управління Служби правопорядку (посадова особа підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) поміщає затриманого до КТЗ.

Перед поміщенням до КТЗ у службовому приміщенні проводиться особистий огляд затриманого уповноваженою на те посадовою особою, що є однієї статі із затриманим, в присутності двох понятих тієї самої статі. Про особистий огляд складається протокол або про це робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення чи у протоколі про адміністративне затримання.

Аналізуючи вимоги вказаної Інструкції, суд доходить висновку, що огляд на стан сп`яніння військовослужбовця необхідно проводити в медичному закладі, правом здійснення такого огляду наділені лікарі, які пройшли тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. При цьому, зазначена Інструкція чітко визначає права патруля, серед яких проведення огляду військовослужбовця на стан сп`яніння відсутнє.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд на стан сп`яніння військовослужбовця ОСОБА_1 проведено старшим лейтенантом, лейтенантами та старшиною 2 статті військової частини НОМЕР_1. Зазначене підтверджується актом від 13.09.2022р, затвердженим командиром військової частини НОМЕР_1 (а.с.1).

Аналізуючи вказані норми права та конкретні обставини справи, суд доходить висновку, що огляд на стан сп`яніння військовослужбовця проведено без дотримання вимог Інструкцію про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, якою встановлено, у зв`язку з чим, результати вказаного огляду не можуть бути взято до уваги в якості доказу.

Крім того, згідно абзацу третього пункту 11 розділу VІІІ глави 2 вищезазначеної Інструкції - «Якщо в діях військовослужбовця (військовозобов`язаного) чи працівника є склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44, частинами другою і третьою статті 123, статтями 172-10-172-20, 173, 174, 178, 184-1, 185, 185-7 КУпАП, крім протоколу про адміністративне затримання, складається також і протокол про адміністративне правопорушення.», однак як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , в порушення норм вказаної інструкції, затримано не було.

На підставі викладеного, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, відповідно до вимог ст.247 п.1 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя К.О.Лагода