Справа № 570/1859/22
Номер провадження 3/570/1077/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2022 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Таргоній М.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції № 1 (м. Рівне) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, прож. АДРЕСА_1 , непрацюючого, посвідчення водія НОМЕР_1 від 05.12.2020 року,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

На розгляд до Рівненського районного суду Рівненської області надійшла справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 згідно протоколу від 04.06.2022 р. серії ААБ № 313168 за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи. Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно положень пункту 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.

За змістом протоколу (а.с. 1) 04 червня 2022 року о 18 год. 10 хв. на а/д Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне водій ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Logan, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Вказано, що такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся. Захисник адвокат Меркулов С.А. повідомив про причини неявки особи та звернувся про розгляд справи без його участі. Щодо обставин справи подано письмові пояснення із зазначенням про те, що ОСОБА_1 керував зазначеним автомобілем, однак від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння він не відмовлявся, погоджувався пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Незважаючи на його погодження проходити огляд поліцейські не зважали та в заклад охорони здоров`я не доставляли. Коли в ході розмови, у відповідь на неодноразові вчергове висловлені звернення, він висловив сумнів щодо проведення огляду, на нього відразу ж склали протокол про відмову від проходження огляду.Захисник вважає, що дії поліцейських за вказаних обставин не відповідають вимогам Закону та відповідної Інструкції щодо проведення огляду водія. В подальшому ОСОБА_1 звернувся до закладу охорони здоров`я, де за результатами його огляду не виявлено клінічних даних про вживання наркотичних засобів, та зазначено, що на обліку у лікаря-нарколога з приводу вживання наркотиків не перебуває. Захисник зазначив також, що у даному випадку відносно ОСОБА_1 поліцейські оформлювали одночасно декілька різних процесуальних документів та відеоматеріали не містять усього змісту розмови поліцейських із ОСОБА_1 . Звернувся про закриття провадження у зв`язку із недоведеністю вини особи у вчиненні вказаного правопорушення.

Із матеріалів справи. Працівники поліції офрмили акт огляду на стан сп`яніння (а.с. 3) та направлення на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я КП "Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення" (а.с. 2). У вказаних документах зазнчено ознаки сп`яніння водія ОСОБА_1 та вказано що відповідний огляд не проведено. При цьому, причини у зв`язку із якими не проведено огляд водіяі не вказано ні в акті, ні у направленні. Також і відсутні підписи особи ( ОСОБА_1 ) із відміткою про причини, з яких особа не підписувала документи, та не вказано відомості про свідків оформлення таких документів, у разі, якщо водій відмовився вказані документи підписувати. Із урахуванням зазначених неточностей, допущених при складанні вказаного акту та направлення, такі документу не можуть вважатись таким, що відповідають критеріям належності та допустимості як доказу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Даними відеозапису (диск - а.с. 5) зафіксовано спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 біля ТЗ в частині, коли водій погодився не проходити огляд та вказав про відмову. Однак повного змісту розмови поліцейських із водієм відеоматеріали не містять. Також із відеозапису неможливо ідентифікувати яким технічним засобом здійснювалась фіксація події. Тому у даному випадку, залишається не спростованим те, що за вказаних обставин, дії поліцейських на місці події при спілкуванні із водієм, не відповідають усім критеріям "пасивності" при виявленні правопрушення. Наведені обставини ставлять під сумнів відомості вказані поліцейським у протоколі та дотримання поліцейськими при огляді водія на стан сп`яніння вимог ст. 266 КУпАП та п. 7 Загальних положень Інструкції.

Разом з тим, згідно довідки із КПН "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської міської ради від 06.06.2022 р. № 73 - за результатом звернення ОСОБА_1 до лікаря-нарколога, в останнього не виявлено клінічних даних про вживання наркотиків та алкоголю. У даному випадку результати такого дослідження, із урахуванням наведеного, ставлять під сумнів перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння під час керування автомобілем за обставин, вказаних у протоколі. Відомості, які б вказували про неналежність та недопустимість такого результату огляду особи, як доказу у справі, судом не встановлено. Таких результат ставить під сумнів обставини вказані поліцейським у протоколі.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися в т.ч. на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Також у даному випадку, суд звертається до застосовування Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

Із урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що у даному випадку матеріали справи не містять достатнього обсягу належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення та наявність в його діях скаду вказаного правопорушення матеріалами справи не підтверджуються, а винуватість особи вважається недоведеною.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу, виноситься постанова про закриття справи. При цьому, враховується практика ЄСПЛ, яка визначає, що фабула, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має в суді доводитися, а суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 130, ст. 280, 283-284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, згідно п. 1 ч. 1 ст. 247, ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення, в порядку ст. 294 КУпАП.

Суддя Таргоній М.В.