ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В.П., при секретарі Широковій Л.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та в його інтересах адвоката Саламандика А.І., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Саламандика А.І., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 25 серпня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 25 серпня 2022 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Згідно постанови районного суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 26.05.2022 року о 22 год. 22 хв. в м. Чернівцях, по вул. Пилипа Орлика 1, керував транспортним засобом Opel Omega CE2213СТ, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком №1053 від 26.05.2022 року, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову адвокатом Саламандиком А.І., в інтересах ОСОБА_1 , було подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову судді, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та прийняти нову постанову, якою провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, при цьому суд не надав належної оцінки

ЄУНСС: 727/4331/22 Головуючий у І інстанції: Терещенко О.Є.

Номер провадження: 33/822/550/22 Головуючий в апеляційній ін-ції : Давній В.П.

Категорія ч.1 ст.130 КУпАП

наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до дослідження та оцінки доказів по справі, що потягло за собою необґрунтоване судове рішення. Суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

Стверджує, що працівниками поліції було порушено ст.266 КУпАП та Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року №1103, оскільки огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції проведено не було.

Вважає, що у працівників поліції не було підстав для проведення огляду ОСОБА_1 , оскільки у нього були відсутні ознаки сп`яніння, які передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Більше того, в даній ситуації працівниками поліції не було на місці озвучено підозри на стан алкогольного сп`яніння, а тільки на думку одного із співробітників поліції була підозра на наркотичне сп`яніння (інший поліцейський казав, що все нормально), неправомірно було в самому медичному закладі проводити обстеження ще і на алкогольне сп`яніння.

Зазначає, що проведення огляду відбувається на підставі направлення, яке має бути виписане на місці зупинки, і на підставі наявних у людини ознак на стан сп`яніння, яких у ОСОБА_1 не було.

Апелює, що працівниками поліції не було зафіксовано факт порушення правил дорожнього руху та факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Звертає увагу суду на те, що пройдений без належних підстав медичний огляд в лікарні був неправомірним через його безпідставність - відсутні ознаки, передбачені Інструкцією, направлення не було виписане належним чином, відсутність сертифікованого приладу.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та в його інтересах захисника Саламандика А.І., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно нормами ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права - це фундаментальний правовий принцип і правова доктрина, яка передбачає, що жодна людина не є вище закону, що ніхто не може бути покараним державою, крім як за порушення закону, і що ніхто не може бути засудженим за порушення закону іншим чином, ніж у порядку, встановленому законом.

За змістом ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, не дотримався.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №336590 від 27.05.2022 року (а.с.1), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.2), висновок ЧОНД №1053 від 26.05.2022 року; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, марки «Opel Omega», державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.5); постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с.7); відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, що здійснювали оформлення (а.с.8).

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до приписів ст.266 КУпАП, огляд водія на стан, зокрема алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан, зокрема алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно ч.2 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Частиною 1 розділу 2 Інструкції встановлено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не встановлено у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, передбачених пунктом 3 розділу І Інструкції, та не зазначено їх в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема в графі суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин, всупереч приписам Інструкції.

Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що працівниками поліції було запропоновано водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, як то передбачено вимогами ст.266 КУпАП.

Більше того, з наявного в матеріалах справи відеозапису із портативного відеореєстратора працівника патрульної поліції щодо складання адміністративних матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 вбачається, що під час спілкування з поліцейськими, водій поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці.

Також переглядом відеозапису встановлено те, що не було зафіксовано порядок проведення огляду ОСОБА_1 , виявлення у нього ознак сп`яніння. Працівниками поліції не озвучувалось, які саме ознаки сп`яніння ними були виявлені у ОСОБА_1 , які могли стати підставою для його огляду.

Відеозаписом не зафіксовано і відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу, роз`яснення йому його процесуальних прав.

Крім цього, як встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 , таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Тобто, на думку апеляційного суду, із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Такі висновки апеляційного суду, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 у справі №686/11314/17.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що працівником поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушенні вимоги КУпАП та Інструкції, а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не було звернуто уваги, що в подальшому потягло за собою прийняття незаконного рішення.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.cт.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Будь-яких інших доказів, які б беззаперечно доводили вину ОСОБА_1 , у вчинені інкримінованого йому правопорушення, матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Саламандика А.І., в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 25 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Давній