ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 рокуСправа № 951/221/22
Провадження №3/951/461/2022

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Братків І. І., розглянувши матеріали, які надійшли Сектору поліцейської діяльності (смт. Козова) Бережанського відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУ Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Козівського районного суду Тернопільської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 093782 від 05.04.2022 з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу від 05.04.2022 серії ААБ № 093782 05.04.2022 о 22 год 24 хв в смт. Козова по вул. Січових Стрільців водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MITSUBISHI OUTLENDER державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення мови) від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння та аналогічного огляду на місці зупинки водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Такі дії ОСОБА_1 органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Захисник ОСОБА_1 адвокат Кулініч Т. М. зазначила, що вину у вчиненому адміністративному правопорушенні ОСОБА_1 не визнає повністю, підтримавши позицію викладену у письмових поясненнях 05.07.2022 та просила закрити адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення з огляду на таке.

Працівниками поліції, на думку захисника, не зупиняли під час керування транспортним засобом та не зафіксували у встановленому порядку факт керування, що підтверджується відсутністю свідків. Стверджує що на долучених відеофайлах чітко видно, що працівники поліції коли під`їжджають до автомобіля, у якому знаходиться ОСОБА_1 , то такий знаходився у нерухомому стані та перебуває за межами проїзної частини.

Окрім цього, посилається на те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі не відмовлявся. З позиції захисника Федоришин В. В. просто намагався пояснити працівникам поліції, що він не є водієм. Звернула увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення свідків чи потерпілих не зазначено та при матеріалах справи відсутній акт, складений працівником медичного закладу, про відмову від проходження огляду.

На підставі наведеного просила справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, оцінивши в сукупності всі докази, суд доходить такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У абзацах 3 та 4пункту 27 постанови пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Із оглянутого у судовому засіданні диску, долученого працівниками поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 видно, що запис ведеться в темну пору доби і під час слідування автомобіля поліцейських видно, як зупиняється автомобіль. Разом з тим, одразу після того, як поліцейський підійшов до автомобіля, на запитання поліцейського: «чи ви керували транспортним засобом?» ОСОБА_1 пояснив: «що підвозив дівчину», що дає беззаперечні підстави вважати, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, що мали місце 05.04.2022.

Вже згодом, в медичному закладі, поспілкувавшись перед тим з кимось засобами телефонного зв`язку ОСОБА_1 почав спершу казати, що він лише сидів в автомобілі, потім, що він ішов по вулиці, що суд розцінює як спробу заплутати орган, що складав матеріали з метою уникнення відповідальності.

У клопотанні від 05.07.2022 захисник посилається на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , відсутні відомості стосовно свідків адміністративного правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення відбувалось за їх відсутності.

Суд критично відноситься до таких доводів захисника Федоришина В. В., з огляду на таке.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021 № 1231-IX (далі Закон № 1231) частину другу ст. 266 КУпАП викладено в такій редакції: «Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення».

Суд зауважує, що положення Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо обов`язковості застосування під час проведення огляду технічних засобів відеозапису є імперативними та не підлягають довільному тлумаченню. Мова викладення нормативного матеріалу є чіткою та однозначною.

Конструкція цієї ж норми дозволяє виокремити для кожного, кого це стосується, адекватну вказівку на дію, яка матиме місце у випадку неможливості застосування технічних засобів відеозапису залучення до огляду двох свідків.

Таким чином, положення ч. 2 ст. 266 КУпАП є самостійними, повноцінними, не містять бланкетних норм, не потребують впроваджувальних заходів, а тому співвідносяться з положеннями Інструкції № 1395, Порядку № 1103, Інструкції № 1452, як норми вищої юридичної сили в середовищі темпорального пріоритету.

Застосування критеріїв якості закону шляхом порівняння нормативного акту, що має силу закону (вищу юридичну силу), з підзаконним нормативним актом є неприпустимим.

У підсумку, оскільки ст. 266 КУпАП відповідає вимогам щодо якості законів у контексті верховенства права, зокрема такого його елементу як «юридична визначеність», суд відхиляє доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо обов`язковості огляду водія на стан сп`яніння у присутності двох свідків над кодифікованим актом законодавчого органу, зміни до якого у часовому проміжку прийняті пізніше підзаконних правових актів.

Працівниками поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 долучено диск, що містить відеоматеріали, огляд яких дозволяє беззаперечно встановити суть та послідовність подій, що мали місце 05.04.2022, тому, суд вважає, що оскільки під час пропозиції проведення огляду ОСОБА_1 поліцейськими у повній мірі реалізовано можливість застосування технічних засобів відеозапису та детально зафіксовано обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначення свідків при яких проводився огляд не є обов`язковим.

У поясненнях від 05.07.2022 захисник Федоришина В. В. покликається на те, що при матеріалах справи відсутній акт складений працівником медичного закладу про відмову від проходження огляду.

Так, процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Згідно п.п. 2, 6, 7 розділу 1 вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.10 розділу 2 Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Згідно пункту 19 розділу 3 Інструкції акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. А тому згідно вказаної інструкції, такий не міг міститися при матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, як вбачається із направлення на огляд до КНП «Козівська ЦРЛ КСР» водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.04.2022 року, огляд не проводився, оскільки ОСОБА_1 відмовився, що повністю нівелює доводи захисника з цього приводу.

Інших доказів на спростування вини ОСОБА_1 захисником не надано, а судом таких не здобуто.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, які відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №093782 від 05.04.2022 року складеним із дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та сумнівів у його достовірності не виникає, в якому викладені обставини вчинення правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з відмовою останнього від проходження такого огляду; направленням на огляд до КНП «Козівська ЦРЛ КСР» водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.04.2022 року, яким порушник не скористався, оскільки з направлення вбачається, що огляд не проводився; електронним рапортом від 06.04.2022; відеозаписом з камер працівників поліції, яким підтверджуються відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та з якого чітко вдалось встановити, що водій ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager № 6820; а також іншими матеріалами справи.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, є зокрема керування транспортними засобами особами в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Отже, при наявності у особи яка керувала транспортним засобом ознак алкогольного сп`яніння, як і відмова такої особи від проходження огляду на стан сп`яніння є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Жодних доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності та допустимості вищевказаних матеріалів правопорушником суду не надано.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

За таких обставин, зважаючи на вищевикладене, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 , а саме: особи, яка відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння, наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено.

Так, згідно довідки №614/108/01-22 від 11.04.2022 року виданої начальником Сектору поліцейської діяльності ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУ Національної поліції в Тернопільській області Михайлом Швайкою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого 30.06.2015.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Відтак, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий та сімейний стан, суддя приходить до висновку про доцільність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

У разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, згідно ч. 1 ст. 40-1 КУпАП сплачується судовий збір, який становить 496,20 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст.33-35, 36, 130, 164-5 ч. 1, 221, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок на рахунок №UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві, код банку отримувача 899998, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) (код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом 10 /десяти/ днів з дня її винесення.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 308 КУпАП - у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя Ірина БРАТКІВ