Дата документу 05.09.2022
Справа № 334/443/22
Провадження № 3/334/734/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року місто Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі

головуючого судді Коломаренко К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення

за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (особисто), захисника Рогальського В.М. (діє на підставі договору про надання правничої допомоги від 17.02.2022).,

В С Т А Н О В И В:

18.01.2022 о 09 годині 45 хвилин ОСОБА_1 в місті Запоріжжі по пр Соборному, 230, керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим в праві керування транспортними засобами постановою Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) №43074269 від 23.08.2018, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.

У судовому засіданні адвокат Рогальський В.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, звертався до суду з клопотанням та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просили провадження у справі закрити у зв`язку у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Приписами статей 251, 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 3 ст. 126 КУпАП, передбачено правопорушення, що полягає у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Стаття 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням і боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Частиною 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного ч. 5ст. 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Красних О.Д. від 23.03.2018 року в межах виконавчого провадження №43074269 встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами. При цьому вказано, що сукупний розмір заборгованості складає 55746,96 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі №2-3531/09 від 22.07.2022 в задоволенні скарги ОСОБА_1 , особа, дії якої оскаржуються: державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Красних Олександр Дмитрович, стягувач: ОСОБА_2 , на рішення та дії державного виконавця - відмовлено.

При цьому, судом встановлено, що «на виконання ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.07.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було допитано ОСОБА_1 щодо позову ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів. В судовому засіданні ОСОБА_1 позов визнав та не заперечував проти сплати аліментів на дитину в розмірі 500 грн. щомісячно, справу просив розглянути без нього. Відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.09.2009 року в справі №2-3531/09, - відповідач будучи допитаний в судовому засіданні Ленінського районного суду м. Запоріжжя, позов визнав та не заперечував щодо його задоволення. Крім того, ОСОБА_1 , достеменно знаючи про стягнення з нього аліментів на утримання дитини в судовому порядку відповідач повинен був усвідомлювати і про примусове стягнення присуджених аліментів в разі, якщо між сторонами не вирішено їх стягнення в добровільному порядку. В той же час державним виконавцем вчинялись всі можливі виконавчі дії спрямовані на розшук боржника ОСОБА_1 та виконання судового рішення в справі №2-3531/09. Проте виклики державного виконавця, направлені по місцю проживання боржника, ОСОБА_1 було залишено без належного реагування».

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи тимчасово обмеженим в праві керування транспортними засобами.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 КУпАП по справам про адміністративні правопорушення, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

За приписом п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З огляду на той факт, що правопорушення ОСОБА_1 вчинено 18.01.2022, станом на день розгляду справи строк притягнення порушника до адміністративної відповідальності сплив, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Водночас, як зазначено у п. 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" N 11 від 17.10.2014 р., ст. 277 КУпАП встановлено строки розгляду справи про адміністративні правопорушення і справа має бути розглянута навіть у разі порушення такого строку, а строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, не можуть бути продовжені.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом трьохмісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення. Визначення на законодавчому рівні у ст. 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу. При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, суд враховує положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суд при здійсненні правосуддя діє у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручається у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абз. 1 ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягненняабо застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У зв`язку із закриттям провадження по справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП питання щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом не вирішується. Така правова позиція також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі "Грабчук проти України" від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Частиною 1 статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення на цю особу адміністративного стягнення.

З огляду на те, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір не сплачується.

Керуючись ст. ст. 9-11, 33, 38, 126, 221, 247, 283-285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 126 ч. 3 КУпАП - закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя, який виніс постанову.

Суддя: Коломаренко К. А.