Номер провадження: 33/813/1043/22
Номер справи місцевого суду: 508/60/22
Головуючий у першій інстанції Горобець В. Л.
Доповідач Воронцова Л. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Воронцова Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського районного суду Одеської області від 04.08.2022 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Миколаївського районного суду Одеської області від 04 серпня 2022 року притягнуто ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454, 20 гривні.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на її апеляційне оскарження, скасувати постанову суду, провадження у справі закрити.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначає, що був відсутній у судовому засіданні, про дану постанову дізнався під час ознайомлення із матеріалами справи та отримав 15.08.2022 року.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що при складанні протоколу відносно нього поліцейськими порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, а саме не дотримано Інструкцію Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вказує, що технічний прилад "Drager Alcotest 6810" не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, що судом не було враховано. Його використання можливе за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання. Вважає, що результат тесту не є та не може бути доказом його вини.

Посилається на судову практику, щодо застосування даного технічного приладу, викладену в постановах Київського апеляційного суду від 07.02.2020 року у справі № 759/21201/19 та Житомирського апеляційного суду від 18.03.2020 року у справі № 279/5083/19.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, належним чином був повідомлений про дату і час судового засідання, що підтвержується письмовим повідомленням його телефонограмою на особистий мобільний телефон скаржника і отримання ним даного повідомлення 06.09.2022, заяви про відкладення справи розглядом від нього не надходило, тому суд вважає можливим справу розглядати у його відсутність. Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, разом з тим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Миколаївського районного суду Одеської області від 04.08.2022 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

Встановлено, що в судовому засіданні ОСОБА_1 участі не приймав, з матеріалами справи ознайомився та копію постанови суду отримав 15.08.2022 року. (а.с. 35).

Відтак, суд апеляційної інстанції приймає до уваги аргументи, які наведено у клопотанні про поновлення строку.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Миколаївського районного суду Одеської області від 04.08.2022 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах адміністративної справи доказах.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9.а ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 076031 від 16.01.2022 року гр. про те, що ОСОБА_1 16.01.2022 року о 17 год. 40 хв. в с. Андрієво Іванівка, Одеської області, Березівського району, по вул. Тилигульській керував автомобілем «OPEL VECTRA», д/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводивсязі згоди водія,за допомогою алкотестера Драгер, покази приладу 1,65%, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП;

- результатами тестування пристроєм «Драгер» на стан ОСОБА_2 , проведеного 16.01.2022 року о 19 год. 50 хв., з зазначенням результату тесту - 1.65%;

- поясненнями ОСОБА_1 , на місці вчинення правопорушення, в яких він зазначив, що 16.01.2022 року перебував у м. Березівка, Одеської області у товаришів, де вжив пляшку алкогольного пива ( 0.5 л), після чого сів за кермо свого автомобіля марки «OPEL VECTRA», д/з НОМЕР_1 і поїхав до додому. Проїжджаючи по вул. Тилигульській, в с. Андрієво-Іванівка, Одеської області, Березівського району з узбіччя дороги на проїзджу частину раптово виїхав автомобіль марки ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 без попереджувальних сигналів, чим створив аварійну ситуацію для нього. Так як, це відбулося швидко, він не встиг зреагувати та здійснив зіткнення з вище вказаним автомобілем. (а.с. 2)

Вищезазначені докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно, відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Так, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Протокол про адміністративне правопорушення у даній справі та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даний протокол підписаний ОСОБА_1 , роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КупАП, будь-яких зауважень щодо його змісту ним не зазначено.

Крім того, ОСОБА_1 у своїх поясненнях на місці ДТП зазначив, що вживав алкогольний напій та фактично визнав обставину вживання спритних напоїв. До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Виявлені працівниками поліції 16.01.2022 року у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння в розумінні п.п. 1,2,3 п. 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейськими порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, а саме не дотримано ІнструкціюПро порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що технічний прилад "Drager Alcotest 6810" не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, а також його використання можливе за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання. і, що результат тесту не є та не може бути доказом його вини, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, виходячи з наступного.

У частині першій статті 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» дано визначення наступних термінів: 10) калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок Повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Стаття 27 Закону врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки.

Так, калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання.

Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

Медичний виріб Drager Alcotest 6810 зареєстрований в Україні у встановленому порядку і внесений до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно Свідоцтва про державну реєстрацію № 7261/2007 від 10 лютого 2010 р., Назва ВМ: Прилади електродіагностичні Alcotest 7410 Plus com. Alcotest 6510, Alcotest 6810. Виробник: Drager Safety AG & Co.KGaA, Germany.

Відповідно до листа заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 992 від 11 грудня 2014 року використання медичних виробів: приладів електродіагностичних, зокрема Alcotest 6810, які були завезені в Україну, придбані споживачем та введені в експлуатацію протягом часу дії Свідоцтва про державну реєстрацію № 7261/2007 від 10 лютого 2010 року, після закінчення дії означеного Свідоцтва є можливим за умов дотримання умов експлуатації, технічного обслуговування, калібрування та повірки.

Згідно із сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки міжповірочний інтервал приладу Драгер Drager Alcotest 6810 становить один рік.

З роздрукованого результату застосування приладу Drager Alcotest 6810, за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 24.12.2021 року, а проходження огляду на стан сп`яніння проводилося 16.01.2022 року, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу Drager Alcotest 6810.

Таким чином, поліцейськими правомірно застосований під час огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 газоаналізатор Drager Alcotest 6810 і його показники відносяться до числа дозволених для застосування засобів вимірювальної техніки, а тому його показники є допустимими доказами.

Наведена апелянтом в апеляційній скарзі судова практика, викладена в постановах Київського апеляційного суду від 07.02.2020 року у справі № 759/21201/19 та Житомирського апеляційного суду від 18.03.2020 року у справі № 279/5083/19 не може прийматися судом до уваги, оскільки вона не є релевантною щодо даної справи, тому що в наведених рішеннях судами розглядалися інші обставини.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено., зазначене скаржником свідчить про намагання останнього уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення відповідає обставинам справи, вимогам ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Миколаївського районного суду Одеської області від 04 серпня 2022 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Миколаївського районного суду Одеської області від 04 серпня 2022 року відносно ОСОБА_3 без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Л.П. Воронцова