Справа № 553/3688/22
Провадження № 3/553/2246/2022
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26.09.2022м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави Москаленко В.В., за участю: секретаря судового засідання Мотріченко О.В., розглянувши адміністративну справу щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

31.07.2022 близько о 21:22 годині за адресою: АДРЕСА_2

неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки по відношенню до свого сина малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,а саме : знаходилась з ним на вулиці в алкогольному стані ,чим створила загрозу життю ОСОБА_2 та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася,була повідомлена належним чином про дату,час і місце розгляду справи. Причини неявки не відомі, заяв, які перешкоджають розгляду справи до суду не надходило.

В той же час практика Європейського Суду з прав людини ( зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

Отже, враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, на виклик суду не з`явилась - суд вирішив розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в межах строку, передбаченого ст.38 та ст.277 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 р. у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст.184 КУпАП.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП доведена повністю матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №345897 від 31.07.2022 року , копією пояснення ОСОБА_1 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 ,актом про підкинуту чи знайдену дитину від 31.07.2022.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, тривалість протиправних дій.

Враховуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, таз метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 грн, який відповідно до ст. 40-1 КУпАП, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Тому, з правопорушника необхідно стягнути вказану суму судового збору.

Керуючись ст. ст. 33, 184, 221, 268, 280, 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850( вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В.Москаленко