Справа № 447/921/22 Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 33/811/937/22 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 ,

захисника-адвоката Грабовця С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 02 серпня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Миколаївського районного суду Львівської області від 02 серпня 2022 року

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 24.04.2022 о 17:40 год. у с. Станківці, на вул. Ходорівській, 78, Стрийського району Львівської області керував автомобілем марки «VOLVO V50», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «DRAGER ALCOTEST 6810», що підтверджується висновком №2613 від 24.04.2022, проба позитивна 0,47 %о, чим порушив п.2.9.А ПДР. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову судді Ставничий Р.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що огляд проводився з порушенням.

Звертає увагу на те, що Методичним посібником для лікарів "Клініко-діагностичні та експертні критерії гострої алкогольної інтоксикації" встановлено, що цифровий показник до 0,3 %о означає, що особа не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, від 0,3 до 0,5 %о означає, що йде незначний вплив на організм. В такому випадку проводяться додаткові клінічні обстеження, і якщо відсутні клінічні ознаки сп`яніння лікар має право постановити у висновку тверезий. Показник більше 0,5%о означає, що особа перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

У разі виявлення у водія за допомогою газового аналізатора концентрації парів етанолу менше 0,3%о вказаний факт свідчить про відсутність негативного впливу алкоголю на стан водія. При виявленні у водія за допомогою газового аналізатора концентрації парів етанолу від 0,3 %о до 0,5 %о такий результат свідчить про незначний вплив алкоголю. Для діагностики легкого сп`яніння особи результат огляду має бути від 0,5%о проміле до 1,5%о.

Згідно результатів огляду на стан сп`яніння за допомогою газового аналізатора, встановлено концентрація парів етанолу в повітрі, що ним видихався в кількості 0,47 %о, що є менше показника, який може негативно вплинути на стан водія. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , його захисник Грабовець С.В. апеляційну скаргу підтримали, просили її задоволити.

ОСОБА_1 зазначив, що не погоджувався з результатами огляду, але працівники поліції не роз`яснили йому право проходження огляду у медичному закладі. Результат роздруківки приладу «Драгер» та акт огляду підписав, оскільки не знав, як себе поводити, підписав лише, що ознайомився з результатами.

Захисник Грабовецький С.В. в суді апеляційної інстанції зазначив, що поліцейські не роз`яснили прав ОСОБА_1 , не вказали йому, які у нього виявлені ознаки сп`яніння, не роз`яснили право проходження огляду у медичному закладі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , виступ захисника Грабовецького С.В., перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується доказами у справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 323935 від 24 квітня 2022 року (а.с. 1);

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого ОСОБА_1 за результатами огляду перебуває у стані алкогольного сп`яніння 0,47%о (а.с. 2);

- результатом алкотестера «Драгер» відповідно до результатів якого, вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 станом на день продуття о 18:29 год. 24.04.2022 становив 0,47%о;

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАБ №484479 від 24.04.2022 відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП (а.с. 6).

- розпискою ОСОБА_2 від 24.04.2022 про те, що вона будучи дружиною ОСОБА_1 зобов`язується доставити автомобіль марки «VOLVO», номерний знак НОМЕР_1 за місцем проживання, а саме АДРЕСА_1 , та не давати транспортний засіб на якому рухався її чоловік до повного його витверезення (а.с. 5);

- рапортом інспектора ВПД №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Федечка В. (а.с. 9,11);

- відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції відповідно до якого на пропозицію поліцейського ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою приладу «Драгер» результат 0,47%о. Після отримання результатів огляду, ОСОБА_1 здивувався, що від 100 г вжитого алкоголю, результат огляду склав 0,47%о. Будь-яких зауважень та незгоди ОСОБА_1 не висловлював. Поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вказав, щоб ОСОБА_1 знайшов водія, який забере його автомобіль (а.с. 10).

Твердження апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, й апеляційний суд їх до уваги не бере.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що йому не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі не можуть бути підставою для скасування постанови з таких підстав.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

З наведено убачається, що особа доставляється до медичного закладу для проходження огляду у випадку незгоди на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи відеозапису ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу, жодних зауважень чи незгоди не висловлював, підписав акт огляду та роздруківку приладу «Драгер», тому у працівників поліції не виникало обов`язку доставляти його до медичного закладу.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги про те, що вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 складав 0,47%о, що свідчить про незначний вплив алкоголю на організм, тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає безпідставним.

Відповідно до п. 7 Розліду ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи результату огляду ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер», вміст алкоголю в його організмі складав 0,47%о, що перевищує гранично допустиму норму алкоголю в організмі, та свідчить про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Доводи апелянта про неповноту з`ясування обставин справи, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, є належним та допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 02 серпня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах