КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 381/2055/22
провадження № 33/824/2469/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Кирилюк Г.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2022 року в складі судді Чернишової Є. Ю., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік. Вирішено питання щодо стягнення судового збору.

17.08.2022 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2022 року, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Свої доводи обґрунтовує тим, що суду не надано жодних доказів того, що протокол про адміністративне правопорушення складено посадовою особою та що ця посадова особа кимось була уповноважена на його складення.

Зазначив, що після зупинки його автомобіля він не погодився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер», проте жодним чином не заперечував пройти такий огляд у лікаря-нарколога, а навпаки особисто наполягав на проходженні такого огляду в медичному закладі, що зафіксовано на відео. Він повідомив, що готовий пройти огляд в медичному закладі, а саме здати аналізи на вміст алкоголю, на що працівники поліції повідомили, що в лікарні він теж буде дихати в «Драгер». В свою чергу він повідомив, що готовий пройти любий огляд в медичному закладі на стан сп`яніння, тільки не погоджується дихати в «Драгер», готовий здати в лікарні аналіз крові на стан сп`яніння, на що працівники поліції повідомили, що в медичному закладі при такому огляді кров не здається. На питання чи готовий він пройти огляд на стан сп`яніння на приладі «Драгер» чи в лікаря він повідомив, що готовий пройти огляд, але не погоджується проходити огляд на приладі «Драгер». Після цього працівник поліції повідомив, що буде складено протокол про відмову від проходження огляду і склав протокол про його начебто відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. В протоколі він зазначив, що з цим не згоден.

Не зважаючи на те, що він не погодився проходити огляд на стан сп`яніння на приладі «Драгер», проте погодився проходити огляд в медичному закладі, він не був доставлений поліцейськими до найближчого закладу охорони здоров`я з метою забезпечення проходження огляду на стан сп`яніння.

Повідомлення поліцейським про те, що огляд у медичному закладі на стан сп`яніння також відбувається виключно шляхом вдихання у прилад «Драгер» не відповідає дійсності.

Відразу після складення відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП він особисто поїхав до Фастівської лікарні та пройшов огляд на стан сп`яніння. Згідно акту огляду на стан сп`яніння та медичного висновку він не перебував у стані сп`яніння. Суд помилково не взяв до уваги вказаний висновок та акт, оскільки проходження огляду відбувалось 14.07.2022 о 22 год. 30 хв., за менш ніж дві години з моменту складення протоколу.

Оскільки поліцейський не доставив його до медичного закладу, висновок суду першої інстанції що медичний огляд в закладі охорони здоров`я може проводитися лише у присутності поліцейського є необґрунтованим.

При розгляді вказаних матеріалів йому не було роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, внаслідок чого він був позбавлений належним чином оцінити ситуацію та відповідно правильно на неї відреагувати.

Він не був відсторонений від керування автомобілем, а тому на момент огляду у працівників поліції не було підстав вважати, що він керував автомобілем в стані сп`яніння.

Оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, провадження у справі відносно нього підлягає закриттю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Федак М.Л. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Федака М.Л., дослідивши матеріали справи та доданий до матеріалів справи відеозапис подій, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні поданої апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний: виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення і відомості, які відображені в ньому є лише одним із доказів, на підставі яких суд, в ході розгляду справи, встановлює наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення. При цьому, джерела доказів, перелік яких вказаний в ст. 251 КУпАП, дає можливість суду оцінити кожен з доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №041159, складеного 14 липня 2022 року о 21 год. 25 хв. інспектором ВРПП Фастівського РУП ст. лейтенантом поліції Пономаренком Р. С., 14.07.2022 о 21 год. 15 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_1 , в Київській області, м. Фастів, вул. І.Ступака, 19 а, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя) від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол складено особою, яка є працівником підрозділу Національної поліції та має спеціальне звання, а тому є уповноваженою посадовою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідності до положень п.1 ч.1 ст.255 КУпАП

До вказаного протоколу долучено відеозапис з боді-камери інспектора поліції ААБ041159, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічним засобів, так і від проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я.

Доводи ОСОБА_1 про те, що його відмова від проходження огляду була зумовлена небажанням проходити такий огляд на приладі «Драгер», не може свідчити про відсутність в його діях порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху, який передбачає обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд.

Право вибору предмета дослідження біологічного середовища належить лікарю, що проводить огляд. При цьому враховується, які саме зразки біологічного середовища можливо дослідити у даному закладі охорони здоров`я.

Крім цього, як пояснив сам ОСОБА_1 в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, огляд в медичному закладі на стан сп`яніння він пройшов після складання протоколу про адміністративне правопорушення саме на приладі «Драгер».

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо неврахування наданого ОСОБА_1 акту медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду, складених черговим лікарем Фастівської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування ОСОБА_2 за наслідками самозвернення ОСОБА_1 14.07.2022 о 22.40 год., є необґрунтованими.

Відповідно до п.9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З огляду на відмову ОСОБА_1 від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, який забезпечується працівниками поліції, надані суду докази про те, що 14.07.2022 о 22.40 год. він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, правового значення не мають, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено саме за відмову особи від проходження огляду.

Та обставина, що судом першої інстанції не взято до уваги висновок щодо результатів медичного огляду з огляду на дату та час його складення, не призвело до неправильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.265-1 КУпАП поліцейським було тимчасово вилучене посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія у протоколі про адміністративне правопорушення зроблена відповідна відмітка.

Та обставина, що відеозаписом не зафіксовано, що ОСОБА_1 роз`яснювались його права, не спростовує ту обставину, що останній був ознайомлений з протоколом про адміністративне правопорушення, надав свої письмові пояснення, мав можливість по телефону користувався допомогою фахівця.

Сторона захисту скористалась своїм правом в суді апеляційної інстанції надання особистих пояснень. При цьому ОСОБА_1 також не був позбавлений можливості в суді апеляційної інстанції реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною, останній не спростував обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції і могли б слугувати підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення апеляційна скарга не містить та при розгляді скарги апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кирилюк Г. М.