Справа № 462/4392/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 вересня 2022 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , громадянки України, працюючої продавцем, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт (ID-картка) № НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

при проведенні фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2 , юридична адреса: Львівська область, Городоцький район, с. Заверещиця, складено протокол серія ГУ ЛВ №006013 №753/ж12/13-01-07-04 від 11.08.2022 р. згідно якого продавець ОСОБА_1 вчинила порушення встановленого Законом порядку проведення розрахунків, не проведення через РРО та не видача розрахункового документа на суму покупки 757.00 грн. при покупці віскі Джек Деніель 0,5 л., шампанське Ламбруско 1 пл., Фраголіно Бянко 1 пл., чим порушила вимоги п.1,2 ст. 3 ЗУ «Про застосування РРО у сфері торгівлі громадського харчування та послуг», за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 155-1 КУпАП.

Права особи, притягненої до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вимоги статті 63 Конституції України, роз`яснені при складанні адміністративного протоколу.

В призначене судове засідання, ОСОБА_1 , не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Зважаючи на сповіщення ОСОБА_1 , про розгляд адміністративних матеріалів, судом вирішено провести розгляд справи у її відсутності, що не суперечить правовим приписам ч.2 ст.268 КУпАП.

До вказаних висновків суд прийшов, зокрема виходячи і з наступного.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , суд враховує, що остання була обізнаною з фактом складення на неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.155-1 КУпАП. Суд також вживав заходів із повідомлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення серія ГУ ЛВ №006013 №753/ж12/13-01-07-04 від 11.08.2022 року;

-Актом (довідкою) фактичної перевірки від 11.08.2022 р.;

-письмовими поясненням ОСОБА_1 наявними в матеріалах адміністративної справи.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП.

З врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого нею правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

Керуючись ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: І.С. Мруць