Справа № 159/2552/22
Провадження № 3/159/1755/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Шишилін О.Г, розглянувши матеріали, що надійшли від УПП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, пенсіонер по інвалідності 2 групи загальне захворювання ( пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 ),

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154КУпАП (далі - Кодекс),

встановив:

23.06.2022 року близько 16 години, громадянин ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 не забезпечив належного утримання домашньої тварини, а саме порушив правила вигулу тварин, внаслідок чого здійснював за межами помешкання вигул собаки породи «Німецька вівчарка» без намордника та повідка, заподіяв шкоди здоров`ю ОСОБА_2 , а саме собака завдала своїми діями рваних ран правого плеча, та правої ноги, порвала одяг, чим вчинив правопорушення передбачене ч.3ст.154 КупАП.

Постановою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14.07.2022 було повернуто матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.154 КУпАП до відділу організації несення служби в місті Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області для належного доопрацювання та належного оформлення у відповідності до чинного законодавства.

28.07.2022 матеріали справи повторно надійшли до Ковельського міськрайонного суду Волинської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2022 справу передано для розгляду судді Шишиліну О.Г..

Потерпілий ОСОБА_2 подав до суду письмове клопотання,вказав, що йому відшкодовано заподіяну шкоду, претензій до ОСОБА_1 не має, про притягнення останнього до відповідальності не наполягав, так як вони примирились та порозумілись.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності та у відповідності до ст.ст. 245, 252 Кодексу суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом серії ВАБ244352 від 19.07.2022, заявою та поясненням потерпілого від 23.06.2022 та іншими матеріалами справи.

Доказів, які б спростовували вказані обставини суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 3 ст. 154 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення».

За змістом частини другої ст.33 Кодексу при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до вимог статей 245, 280 Кодексу завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Так, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненного правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 22 Кодексу передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначне правопорушення це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненному правопорушенню.

При прийнятті рішення про призначення стягнення суд враховує значний розмір штрафу, конкретні обставини вчинення правопорушення, особу винного, вперше притягається до адміністративної відповідальності, є пенсіонером-інвалідом ІІ групи, обставини скоєного правопорушення, позицію самого потерпілого, беручи до уваги, що одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, а також те, що правопорушення тривало малий проміжок часу, зафіксоване одноразово, суд вважає за можливе у даному випадку застосувати статтю 22 Кодексу - звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, провадження у справі закрити.

На підставі викладеного, дотримуючись принципу законності, верховенства права, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, виходячи із засад гуманності, враховуючи, що одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, суд вважає за можливе у даному випадку застосувати статтю 22 Кодексу - звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, провадження у справі закрити.

На переконання суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної статтею 23 Кодексу мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Керуючись статтями 22, 33, 35, 154, 245, 255, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого, обмежитись щодо нього усним зауваженням.

Провадження у справі №159/2552/22 закрити.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяО. Г. Шишилін