Справа № 383/1138/21
Номер провадження 3-в/383/4/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Бондаренко В.В., розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розстрочку та відстрочку виконання постанови Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24 січня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24.01.2022 року, залишеною без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 06.05.2022 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривень.

01.09.2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просить розстрочити та відстрочити виконання постанови суду в частині накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. та сплати судового збору до завершення війни Російської Федерації з Україною, посилаючись на скрутне матеріальне становище.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.298 КУпАП постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно зі ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Нормами частини 2 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що строки зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Частиною 1 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачене право особи за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Зі змісту вказаної норми слідує, що підставою вирішення судом питання про відстрочку або розстрочку виконання є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Разом із тим питання відстрочки виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу врегульовано частиною другою статті 301 КУпАП, відповідно до якої відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст.304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Із заяви вбачається, що ОСОБА_2 є безробітним та не має заробітку (доходу), що вказує на його неналежне фінансове становище.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що заяву ОСОБА_2 слід задовольнити частково та відстрочити виконання постанови Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24.01.2022 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, на строк десять місяців у зв`язку з неналежним матеріальним становищем ОСОБА_2 .

Відстрочка чи розстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення в частині стягнення судового збору по справі про адміністративне правопорушення Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено, а тому задоволенню не підлягає. Заява в частині відстрочення виконання постанови до закінчення воєнного стану також задоволенню не підлягає, адже ОСОБА_2 не надав доказів втрати роботи (звільнення) через воєнний стан, тобто що несплата ним штрафу пов`язана саме із запровадженням воєнного стану (збройної агресії РФ).

Керуючись ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 301, 304, 307 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку та відстрочку виконання постанови Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24.01.2022 року задовольнити частково.

Відстрочити виконання постанови Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24.01.2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, на строк десять місяців, а саме до 27 липня 2023 року зі сплатою кожного місяця по 1700 гривень.

В задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Бондаренко