12.09.2022 227/1104/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Покровського РУП Головного управління Національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Білицьке, Донецької області, не працюючої, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні правопорушень, передбачених ч.1 ст.156, ч.3 ст.156 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшли протоколи серії ВАВ № 077632 від 13.06.2022 року за ч.1 ст.156 КУпАП, провадження №3/227/708/2022 (ЄУНСС 227/1104/22), та серії ВАВ № 077544 від 13.06.2022 року за ч.3 ст.156 КУпАП, провадження №3/227/709/2022 (ЄУНСС 227/1105/22), про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та додані до них матеріали.

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06.09.2022 року матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.156 КУпАП та ч.3 ст.156 КУпАП об`єднані в одне провадження.

Зі змісту протоколу ВАВ № 077632 від 13.06.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 інкримінують те, що вона будучі продавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою м.Білицьке, вул.Харківська, 12, здійснювала торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку. Вказані дії кваліфіковано за ч.1 ст.156 КУпАП.

Зі змісту протоколу ВАВ №077544 від 13.06.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 інкримінують те, що вона будучі продавцем магазину «Арго», що за адресою м.Білицьке, вул.Харківська, 12, здійснювала продаж пива «Львівське 1715» об`ємом 2,3 л. за ціною 120 грн. на забороненій законом території Покровської міської територіальної громади під час воєнного стану всупереч вимогам п.13 ст.8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану». Вказані дії кваліфіковано за ч.3 ст.156 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 щодо інкримінуємого їй правопорушення передбаченого ч.1,3 ст.156 КУпАП заперечувала, свою вину не визнає. Зазначила, що вона не працює у вказаному магазині продавцем і знаходилась у вказаному магазині на прохання своєї знайомої, яка працює в цьому магазині продавцем, оскільки остання не змогла в цей день вийти на роботу. Також вказувала, що 13.06.2022 року вона продаж цигарок без марок акцизного податку не здійснювала, тютюнові вироби були просто на вітрині вказаного магазину і коли поліцейські зайшли до магазину, то вони їх побачили та вилучили. Будь-якого алкоголю у магазині не було. Того дня саме вона придбала пляшку пива об`ємом 2 л., яка знаходилась у цьому магазині. Зазначила, що всі письмові пояснення, що містяться в матеріалах вона давала під впливом поліцейських.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.3 ст.156 КУпАП виходячи з такого.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч.1, ч.3 ст.156 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частина 1 ст.156 КУпАП передбачає відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Частина 3 ст.156 КУпАП передбачає відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»(далі Закон), встановлено, що роздрібна торгівля це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

За вимогами ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

При цьому, статтею 1 Закону визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Враховуючи наведені норми вбачається, що займатися роздрібною торгівлею алкогольними напоями чи тютюновими виробами можуть лише суб`єкти господарювання за наявності у них відповідних ліцензій.

Згідно з ст. 17 даного Закону у разі порушення вимог ст. 15 Закону до суб`єктів господарювання застосовується відповідальність, яка передбачена у цьому законі.

Відповідно до ст.55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Аналізуючи вищевказані норми законодавства, вбачається, що суб`єктами правопорушення, які передбачені ч.1,3 ст. 156 КУпАП, можуть бути як фізичні особи, зареєстровані як суб`єкт підприємництва, так і юридичні особи, а також фізичні особи.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

При цьому, у відповідності до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно дост.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної, потерпілих, свідків, речовими доказами та іншими документами. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного розумного сумніву в цьому, тоді як наявність такого розумного сумніву у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Разом з тим, протокол серії ВАВ № 077632 від 13.06.2022 року за ч.1 ст.156 КУпАП відносно ОСОБА_1 та додані до нього матеріали не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, якій належать предмети торгівлі зазначені в протоколі (в даному випадку тютюнові вироби).

З пояснень ОСОБА_1 встановлено, що вилучені тютюнові вироби їй не належать, оскільки вона не є їх володільцем і не є працівником цього магазину. Крім того заперечувала факт торгівлі вказаними тютюновими виробами.

Вказані пояснення ОСОБА_1 не спростовуються матеріалами справи, оскільки до протоколу за ч.1 ст.156 КУпАП взагалі не долучено достатніх та належних доказів, які б підтверджували обставини викладені в протоколі. Так, до зазначеного протоколу додана копія ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами з терміном дії з 01.12.2020 до 01.12.2021 року, з якої вбачається, що роздрібною торгівлею тютюнових виробів у зазначений термін в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 , мала право займатися ФОП ОСОБА_2 .

Тобто з наведеного вбачається, що ймовірно товар, який знаходився у вказаному магазині належить саме ФОП ОСОБА_2 .

В той же час доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 є працівником цього магазину матеріали справи не містять, як і не містять пояснень ФОП ОСОБА_2 з яких можливо б було з`ясувати вказані обставини.

Крім того, матеріали не містять жодних пояснень свідків, зі змісту яких можливо б було встановити, що 13.06.2022 року у даному магазині дійсно був факт придбання тютюнових виробів без марок акцизного податку.

Також матеріали справи не містять доказів, відповідно до яких можливо б було з`ясувати розмір виручки, отриманої від продажу тютюнових виробів громадянкою ОСОБА_1 .

При цьому слід зазначити, що сам факт вилучення в магазині тютюнових виробів відповідно до протоколу огляду від 13.06.2022 року, а також розміщення їх на вітринах магазину тютюнових не може бути достатнім доказом факту їх реалізації громадянкою ОСОБА_1 .

На думку суду, протокол огляду та вилучення від 13.06.2022 року підтверджує лише факт виявлення та вилучення в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » тютюнових виробів без марок акцизного податку, володільця яких, в ході оформлення вказаного протоколу, працівниками поліції достовірно встановлено не було.

Враховуючи наведене в судовому засідання не доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

Стосовно інкримінуємого ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, то суд вважає, що склад даного правопорушення в діях останньої відсутній, оскільки досліджені докази не підтверджують факту торгівлі останньою пивом в магазині «Арго».

З матеріалів справи вбачається, що у даному магазині 13.06.2022 року була вилучена лише одна пляшка алкогольного пива «Львівське 1715» об`ємом 2,3 літри, що підтверджується протоколом огляду та вилучення від 13.06.2022 року.

При цьому слід зазначити, що з письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що він 13.06.2022 року купив в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у продавця одну пляшку пива «Львівське 1715» об`ємом 2,3 літри за 120,00 грн, розрахувавшись за нього терміналом.

Але в той же час матеріали справи не містять доказів факту отримання грошей за реалізоване пиво та вилучення виручки, яка відповідно до санкції ч.3 ст.156 КУпАП підлягає конфіскації.

За вказаних обставин лише пояснення ОСОБА_3 не можуть бути достатніми та належними доказами факту продажу ОСОБА_1 пива в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », враховуючи те, що остання заперечує факт продажу.

Сам факт вилучення (протокол огляду та вилучення від 13.06.2022 року) в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » однієї пляшки пива(без зазначення якісних його характеристик) , на думку суду, не може бути достовірним та належним доказом факту торгівлі вказаним напоєм.

Також суд зазначає, що до зазначеного протоколу додана копія ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями з терміном дії з 01.12.2020 до 01.12.2021 року, з якої вбачається, що роздрібною торгівлею алкогольних напоїв у зазначений термін в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 , мала право займатися ФОП ОСОБА_2 .

Але в той же час доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 станом на 13.06.2022 року була працівником цього магазину(була допущена ФОП ОСОБА_2 до реалізації товару) матеріали справи не містять, як і не містять пояснень ФОП ОСОБА_2 з яких можливо б було з`ясувати вказані обставини.

Згідно ст. 7 КупАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного розумного сумніву в цьому, тоді як наявність такого розумного сумніву у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Ураховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини порушника слід тлумачити на його користь, суд робить висновок, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про вчинення правопорушення, передбаченого ч.1,3 ст. 156 КУпАП, не підтверджуються доказами, склади адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1,3 ст. 156 КУпАП, у діях ОСОБА_1 відсутні.

Відповідно до положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки суду не надано безспірних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.1 ст.156, ч. 3 ст.156 КУпАП, суд вважає, що її вина належним чином не доведена, тому справу необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

Керуючись ст. ст. 156, 221, 247 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.156, ч.3 ст.156 КУпАП провадженням закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови виготовлений 12 вересня 2022 року.

Суддя О.В. Здоровиця