Номер провадження: 33/813/1061/22
Головуючий у першій інстанції Дерус А. В.
Доповідач Батрак В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд під головуванням судді Батрака В.В., за участю: секретаря Подуст Т.П., представника особи притягнутої до адміністративної відповідальності адвоката Ставрост Р.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката Ставрост Р.Ю., в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 23 серпня 2022 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою місцевого суду, 23.07.2022 року о 09 год. 45 хв. в м. Одесі по пр. Шевченка, 33а, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Kia Cегаto», н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, блідість обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, адвоката Ставрост Р.Ю. подав на неї апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, однобічне та неповне з`ясування всіх обставин справи, просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що розгляд провадження відбувся без участі ОСОБА_1 , про час зазначений в протоколі ОСОБА_1 було повідомлено, як про орієнтовну дату та час розгляду провадження в суді.

Крім того, апелянт вказує і на те, що судом були неповно з`ясовані всі обставини справи та досліджені докази у провадженні, оскільки в ухвалі відсутній опис обставин, які встановлені під час судового розгляду та не зазначені технічні носії на яких здійснено відеозапис.

Також, апелянт заперечує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки, як вбачається із технічного запису поліцейський підійшов до автомобіля, який не рухався. Протокол було складено в службовому автомобілі, без участі свідків.

Також, на безпідставність висновку про знаходження ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння вакує і те, що після складання протоколу ОСОБА_1 не було заборонено керувати транспортним засобом далі.

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката Ставрост Р.Ю. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

В судове засідання ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги, не з`явився про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв або клопотань про відкладення судового розгляду від нього не надходило.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 2.9 а) Правил дорожнього руху, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів провадження при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до матеріалів провадження, працівниками поліції протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 019782 від 23.07.2022 року, складений за керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду відмовився.

Разом з тим, під час допиту на місці складання протоколу, ОСОБА_1 , повідомляв, що він транспортним засобом не керував, коли до його машини під`їхали працівники поліції, транспортний засіб не рухався, а був припаркований на узбіччі з ввімкнутими сигналами аварійного зупинки.

Факт зупинки транспортного засобу та його керування ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які докази цьому. Так, записи з боді-камер співробітників поліції не містять будь-яких відомостей на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Оскільки, як вбачається з запису із зазнаних камер, автомобіль, в якому перебував ОСОБА_1 був припаркований до узбіччя і на ньому були ввімкнені світлові сигнали аварійної зупинки.

Крім того, матеріалами провадження підтверджується лише факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Також, як вбачається з протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, незважаючи на твердження працівників поліції про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, водійське посвідчення у нього не вилучалось, як і керований ним транспортний засіб, відомості про передачу транспортного засобі іншій особі також в протоколі відсутні.

Згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності зі ст.1 КУпАП України завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга підлягає до задоволення, оскаржувана постанова суду першої інстанції - скасуванню, а провадження закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Ставрост Р.Ю., задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 23 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавлення права керувати транспортними засобами на 1 рік скасувати, провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ОДЕСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В.БАТРАК