ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/351/22 Справа № 707/460/22 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у І інстанції Гусарова В. В. Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М. О.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 02 серпня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , працюючого у ФОП « ОСОБА_2 »,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 496,20 грн.,

встановив :

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 09.02.2022 року о 15год. 25хв. в с. Нетребка по вул. Центральній, 89, керував автомобілем Volkswagen LT46, д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (тремор рук та повік). Від проходження від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 02.08.2022 року відносно нього. Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. У разі відмови в задоволенні апеляційної скарги просив розстрочити виплату штрафу у сумі 17 000грн. на чотири транші протягом року.

Апеляційні вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення є доказом його вини. При цьому суд не звернув увагу, що матеріали адміністративної справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначив, що в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, в матеріалах адміністративної справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; водія не відсторонено від керування транспортним засобом; протокол не містить даних, що водієві пропонувалось пройти огляд стан сп`яніння на місці зупинки.

Також ОСОБА_1 вказав, що відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я з підстав необґрунтованості підозри та необхідність вчасної доставки вантажу замовнику.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає наступне.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події, що підтвердилось й в суді апеляційної інстанції.

При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №154385 від 09.02.2022 підставою огляду на стан ОСОБА_1 стало те, що поліцейський виявив у нього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремор рук та повік.

Відповідно до п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння (а.с.1,3,6). У суду не було обґрунтованих підстав ставити покази цих свідків під сумнів.

Крім того, факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується і письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , де обвинувачений зазначив, що «на медогляд відмовився їхати в присутності свідків через брак часу у зв`язку з роботою» (а.с.4), в апеляційній скарзі обвинувачений також вказав, що відмовився від проходження огляду в медичному закладі та підтвердив зазначене в судовому засіданні під час розгляду його скарги.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вбачає, що в діях ОСОБА_1 присутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо того, що постанова суду першої інстанції є незаконною, а обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлені в оскаржуваній постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, то такі не заслуговують на увагу, оскільки в суді апеляційної інстанції не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Доводи апелянта, щодо відсутності в матеріалах справи направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, судом не приймаються до уваги, оскільки в даному випадку, об`єктивною стороною ч.1 ст.130 КУпАП є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи обвинуваченого про те, що в протоколі немає даних про відсторонення його від керування транспортним засобом, суддя в цілому вважає слушними, однак цей аспект у даному випадку не впливає на наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення щодо відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Будь-які інші доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б об`єктивно могли спростувати його причетність до вказаного правопорушення та винуватість, суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння був зафіксований у законний спосіб, рішення суду першої інстанції є справедливим, й суд не вбачає підстав для його скасування.

Тому, керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 02 серпня 2022 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ятченко