справа № 204/4442/22
провадження № 3/204/2175/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2022 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Некрасов О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не

працевлаштованої, проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

26 червня 2022 року о 02 годині 00 хвилин в м. Дніпро по вул. Робоча, буд. 83, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, млява мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Тест на визначення стану алкоголю патрульні поліцейські повинні були провести її огляд на місці. Вона не відмовлялась від проходження огляду. Самі патрульні поліцейські їй пропонували якось вирішити, вона в них запитувала що саме вони від неї хочуть. Патрульні поліцейські самі їй говорили, що їй необхідно відмовитись. Вона дійсно вживала напій ОСОБА_2 , однак це було за п`ять годин до вказаних подій, а тому вважає, що вона не перебувала в стані сп`яніння, окрім цього вона випила лише пів пляшки вказаного напою. Вона не відмовлялась від проходження. Вони дійсно їй роз`яснювали наслідки відмови від огляду, і їй вони були зрозумілі. Просила провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення.

27 липня 2022 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання від адвоката Логвінової В.В. про закриття провадження по справі. В обґрунтування вказала, що ствердження, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають даним, які містяться на відео, яке додано до матеріалів справи. На відеозаписі видно, як патрульний поліцейський пропонує пройти тест на драгері, на що ОСОБА_1 погоджується, але потім вони самі ж пропонують відмовитись, чим збивають людину з обраної позиції, користуючись юридичною необізнаністю та розуміючи наслідки такої відмови. При цьому на відео відсутні пропозиції проходження медичного огляду. Отже, дослідивши відео з нагрудних камер поліцейського, вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення з наступних підстав. Після отримання згоди на проведення відповідного тестування, працівники поліції мали одразу його зробити. Проігнорувавши погодження на проведення тестування, ОСОБА_1 було позбавлено можливості об`єктивного встановлення обставин правопорушення, оскільки кількість проміле у її крові встановлено не було. В матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в медичній установі. Відповідно до відео з нагрудних відео реєстраторів, інспектором не пропонувалось пройти такий огляд, що є порушенням встановленого порядку.

Відповідно до абз. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 3 ст. 8 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 2791 - 2794 цього Кодексу.

Таким чином, суддя, розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене відповідною статтею КУпАП, чи порушені норми законодавства даною особою, якщо форма статті є бланкетною, чи винна особа, що притягається до особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 її вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними по справі матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 249086 від 26 червня 2022 року; рапортом поліцейського 1 взводу 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержанта поліції Денисенка І.В. від 26 червня 2022 року, відповідно до якого 26 червня 2022 року о 02 годині 10 хвилин екіпажем «Легіон 414» за адресою м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 83, за порушення комендантської години було зупинено транспортний засіб ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_1 . Водієм даного транспортного засобу виявилася ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм були виявлені у останньої ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, порушення мови. Ними було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на газоаналізаторі «Драгер», однак водій ОСОБА_1 пройти тест відмовилась. Водія відсторонено від керування транспортного засобу.

Окрім цього, суддею був переглянутий відеозапис з нагрудної камери поліцейського. Так, на диску міститься відеозапис під номером 475911, з якого вбачається, що о 01:50:18 годині на запитання патрульного поліцейського щодо вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 повідомляє, що вжила лише одну пляшку напою «Шейк». Об 01:50:28 годині на пропозицію патрульного поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на приладі «Драгер», ОСОБА_1 погоджується. Об 01:52:27 годині ОСОБА_1 підтверджує, що в неї дійсно наявні ознаки алкогольного сп`яніння. О 01:52:39 годині на пропозицію патрульного поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовляється, об 01:53:22 годині повторно відмовляється. О 01:54:10 годині патрульні поліцейські повідомляють ОСОБА_1 про розмір штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Неодноразово на протязі всього відеозапису ОСОБА_1 пропонує патрульним поліцейським вирішити вказане питання іншим шляхом, на що патрульний поліцейський попереджає останню про кримінальну відповідальність. Об 02:00:07 годині ОСОБА_1 повідомляє, що в неї є посвідчення водія, однак в застосунку «Дія» воно не відображено, окрім цього надати патрульним поліцейським вона його не має можливості, оскільки воно перебуває в ДАІ.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

Положеннями частини першої ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В пункті 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Направлення на проходження огляду особи в медичному закладі є документом, який складається виключно у випадку згоди водія на проведення огляду в медичному закладі, або ж незгоди водія з результатами огляду на місці зупинки, оскільки зазначений документ є підставою для проходження огляду в медичному закладі. Якщо ж водій відмовився від проходження огляду, відповідне направлення не складається.

Як було встановлено в судовому засіданні при дослідження відеозапису, на запитання патрульного поліцейського щодо вживання алкогольних напоїв, наркотичних речовин чи інших препаратів ОСОБА_1 повідомила, що вживала алкогольний напій «Шейк» у кількості однієї пляшки. Після чого, патрульним поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», на що остання погодилась. Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_1 на повторне запитання патрульного поліцейського щодо бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, відмовилась. В подальшому із вказаного відеозапису вбачається, що на повторне запитання патрульного поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння на приладі «Драгер» ОСОБА_1 відмовилась, після чого об 01:52:43 годині патрульний поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 , що у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На запитання ОСОБА_1 щодо суми штрафу за вказане правопорушення, патрульний поліцейський повідомляє, що сума штрафу складає 17000 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи обізнаною про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, не наполягала на такому огляді.

Судом не беруться до уваги ствердження адвоката Логвінової В.В. щодо збиття патрульними поліцейськими ОСОБА_1 з обраної позиції щодо проходження огляду, оскільки після того, як патрульні поліцейські роз`яснили останній наслідки такої відмови та суму штрафу за вчинення вказаного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не надає згоду на проведення огляду, більш того висловила пропозицію патрульним поліцейським щодо вирішення вказаного питання іншим шляхом, що фактично свідчить про пропозицію неправомірної вигоди.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи на місці вчинення правопорушення, розуміючи наслідки, які для неї настануть за будь-то проходження огляду або ж відмову від такого огляду, намагалася уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення шляхом надання неправомірних пропозицій патрульним поліцейським, при цьому маючи на меті уникнення відповідальності за вчинене нею правопорушення.

Також, судом не беруться до уваги й ствердження ОСОБА_1 щодо пропозиції самих патрульних поліцейських вирішити вказане питання без проходження огляду, оскільки, як вбачається з дослідженого відеозапису, остання сама неодноразово висловлювала пропозицію патрульним поліцейським щодо вирішення вказаного питання саме іншим шляхом. Та такі ствердження ОСОБА_1 сприймаються судом як намагання останньої уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, при цьому намагаючись перекласти свою провину на патрульних поліцейських.

Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знайти й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У рішенні по справі «О`Галоган та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 26 червня 2022 року реалізувала своє право володіти та керувати автомобілем ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_1 , тим самим погодившись нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоровя його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обовязки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Таким чином, ОСОБА_1 , яка підтвердила вживання алкогольного напою напередодні того, як сісти за кермо транспортного засобу, про що сама повідомила патрульних поліцейських, будучи водієм та знаючи покладені на неї обов`язки, як на водія, була зобов`язана пройти у встановленому порядку огляд на стан сп`яніння.

Що стосується ствердження ОСОБА_1 та її адвоката Логвінової В.В. щодо відсутності пропозиції патрульних поліцейських на проходження ОСОБА_1 медичного огляду, суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не у зв`язку з не незгодою на проведення такої процедури на місці, а у зв`язку з небажанням проходити огляд на стан сп`яніння в цілому, в будь-який спосіб, розуміючи наслідки проходження огляду для неї, тому фактично її відмова зводилась до намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, що також підтверджується і тим, що ОСОБА_1 неодноразово висловлювала пропозиції патрульним поліцейським вирішити вказане питання «іншим шляхом».

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є закінченим з моменту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене та вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, ОСОБА_1 була зобов`язана на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд. При цьому, відповідальність за ст. 130 КУпАП у даному випадку настає саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Дослідивши наявні докази, вважаю, що ОСОБА_1 винна у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

При призначенні стягнення особі, яка вчинила правопорушення враховую, що ОСОБА_1 допустила грубе порушення Правил Дорожнього Руху, вчинила адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, вчинила правопорушення підвищеної суспільної небезпеки.

Зазначена поведінка особи, що притягається до адміністративної відповідальності, яка вказує на її стійку протиправну направленість, приводить суд до висновку, що з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення та запобіганню скоєння нею нових правопорушень необхідно призначити ОСОБА_1 стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок.

Тому, оскільки ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним стягнути з неї на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 280, 283, 284, 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя О.О. Некрасов