Справа № 450/106/22 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 33/811/824/22 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Найди ВС. на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 червня 2022 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один ) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 496, 20 гривень судового збору.

Відповідно до постанови, 08.07.2021 року о 14 год. 19 хв. на а/д Львів-Пустомити-Меденичі. смт. Щирець, вул. С. Бандери. 9а. водій ОСОБА_1 , будучи учасником ДТП, керував транспортним засобом, а саме мопедом DELTA у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком токсикологічного дослідження № 4121 від 09.07.2021 року, результат огляду - 0, 22 %. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

На вказану постанову адвокат Найда B.C. захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

В обгрунтування вказує, що проведення токсикологічного дослідження №4121 від 09.07.2021 року становить - 0,22 проміле, а настає відповідатьність з 0,25 тобто 0,5 мг.

Крім цього, не ставилося питання експерту; чи призвело до біологічних змін в організмі ОСОБА_1 та перебування його в стані алкогольного сп`яніння і чи призвели до змін які б впливали на керування таким транспортним засобом, саме виявлений факт вмісту в крові алкоголю і чи не пов`язаний він з наданням йому медикаментів і лікарських засобів при наданні медичної допомоги після отриманих тяжких тілесних ушкоджень. В їх об`єктивній достовірності мається беззаперечний сумнів і потребує повторного дослідження.

Вважає, що працівниками поліції порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки не дотримано процедури оформлення результатів огляду, що вказує на недопустимість доказів, зібраних в даному провадженні.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП, як такий, що складений з порушенням вимог законодавства, не може вважатися допустимим доказом і бути покладеним в основу доведеності вини особи, що притягується до відповідальності, позаяк не дає підстав, що ОСОБА_1 був згідний з результатами огляду на місці.

За таких обставин, вважає, що у судді Пустомитівського районного суду Львівської області не було правових підстав визнавати водія винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП - керування в стані алкогольного сп`яніння, тому його постанову слід скасувати, а провадження в справі - закрити в зв`язку з відсутністю в діях апелянта складу адмінправопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КпАП.

Звертає увагу на те, що при складанні даного протоколу було допущено ряд порушень, проводився близько 23 години по місцю проживання ОСОБА_1 після отриманих травм не міг пересуватися, погано себе почував, без захисника, тому його слід визнати не допустимим.

Таким чином дії працівників поліції, як суб`єкти владних повноважень, зловживаючи своїм службовим становищем діючи упереджено, грубо порушили вимоги наведених нормативних актів, нехтуючи Конституційні права людини не провели об`єктивного всестороннього повного дослідження обставин події, порушуючи Закон правильно не задокументували та не перевірили виявлені події, тому об`єктивно не довели факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

14 вересня 2022 року ОСОБА_1 та його захисник Найда В.С. у судове засідання апеляційного суду не прибули, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про час та місце розгляду справи, інформація про час та місце розгляду, розміщувалась на порталі Судової влади України, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності учасників провадження.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, зокрема даними наведеними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 174125 від 29.12.2021 року; копією постанови про направлення матеріалів, що місять ознаки адміністративного правопорушення від 24.12.2021 року; витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000464 від 24.12.2021 року; протоколом огляду місця ДТП від 08.07.2021 року; протоколом допиту свідка від 03.09.2021 року: висновком експерта № 54/2021 від 30.09.2021 року; результатом токсикологічного дослідження № 4121 від 09.07.2021 року; відеозаписом.

Згідно з п. 2.9.А ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 174125 від 29.12.2021 року, 08.07.2021 року о 14 год. 19 хв. на а/д Львів-Пустомити-Меденичі, смт. Щирець, вул. С. Бандери, 9а, водій ОСОБА_1 , будучи учасником ДТП, керував транспортним засобом, а саме мопедом DELTA у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком токсикологічного дослідження № 4121 від 09.07.2021 року, результат огляду - 0, 22 %. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

Відповідно п. 7 розділу II Інструкції, встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Отже, водій вважається таким, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння за наявності показника, який перевищує 0,2 проміле і, відповідно, тільки тоді підлягає притягненню до відповідальності.

Як вбачається із висновку експерта № 54/2021 від 30.09.2021 року, перевірка на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводилась шляхом аналізу крові на вміст етанолу, а не видиху повітря; згідно із результатом токсикологічного дослідження № 4121 від 09.07.2021 року етанол в крові при поступленні у медичний заклад становив - 0, 22 % (проміле), що становить собою стан алкогольного сп`яніння.

Місцевий суд, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, правильно посилався на наявні в матеріалах адміністративної справи докази, а саме на висновок токсикологічного дослідження № 4121 від 09.07.2021 року, що показав результат огляду - 0. 22 % алкоголю в крові ОСОБА_1 , що перевищує граничну допустиму норму відповідно до її. 7 Інструкції.

Отже, жодних об`єктивних даних, які б спростовували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

Інші посилання апеляційної скарги не спростовують висновків суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки підтверджуються матеріалами справи, які були досліджені в ході апеляційного розгляду.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається захисник, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови

Тому, підстав для скасування постанови суду, про що зазначено в апеляційній скарзі, та закриття провадження у справі не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необгрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Найди B.C. - залишити без задоволення, а постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 червня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.І ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я.Гончарук