ПОСТАНОВА

Іменем України

21.09.2022 Справа №607/11985/22 Провадження № 3/607/6069/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільські області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

09.09.2022 на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільські області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 234420 від 05.09.2022 зазначено, що ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання своєї малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось в тому, що 05.09.2022 приблизно о 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 , відпочиваючи у ресторані «Сапсан», що на вул. Білецька, буд. 49а в м. Тернополі, залишив без нагляду свого малолітнього сина, в результаті чого дитина загубилася.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання 21.09.2022 ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку шляхом надсилання повістки про виклик до суду на абонентський номер, вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 234420 від 05.09.2022, що підтверджується довідкою про доставку SMS, яка міститься у матеріалах справи. Жодних заяв чи клопотань на день розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності. Суд звертає увагу на те, що в своєму рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, не допускати свідомих маніпуляцій, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, будь-яких доказів поважності причин неприбуття в судове засідання суду не надав та те, що приписами ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкову участь особи при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, а також ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, згідно з приписами ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про охорону дитинства» особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Так, судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що 05.09.2022 приблизно о 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання своєї малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відпочиваючи у ресторані «Сапсан», що на вул. Білецька, буд. 49а в м. Тернополі, залишив без нагляду малолітнього сина, в результаті чого дитина загубилася.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- рапортом ЄО № 25877 від 05.09.2022, зміст якого відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 05.09.2022, зі змісту яких вбачається, що остання зустріла на вулиці невідомого їй малолітнього хлопчика, який плакав та повідомив, що граючись на батутах загубив своїх батьків. Також ОСОБА_3 повідомила, що здійснила виклик працівників поліції та розпочала самостійно шукати батьків хлопчика;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 05.09.2022, зі змісту яких вбачається, що останній не заперечував, що у зв`язку з необережністю не помітив, як його малолітній син пішов у невідомому йому напрямку, внаслідок чого вони з дружиною розпочали його шукати.

Крім цього, обставини, встановлені у судовому засіданні, узгоджуються з даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 234420 від 05.09.2022, в якому процесуально зафіксовані конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення. При цьому такий протокол складений із дотриманням вимог КУпАП, містить всі необхідні реквізити, підписаний особою, яка склала протокол, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме: ухилення батька від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення виховання неповнолітньої дитини. Відтак ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд відповідно до ст. 33, 34, 35 КУпАП приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки це буде достатнім та необхідним для виховання правопорушника та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Крім цього, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 496 грн 20 коп.

Керуючись ст. 27, 33-35, 40-1, 184, 245, 251-252, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

CуддяІ. В. Марциновська