КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 33/824/2623/2022 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Яворський М.А., за участю секретаря судового засідання Владімірової О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №223849 від 04 вересня 2021 року вбачається, що 04 вересня 2021 року о 03 год. 10 хв. в м. Києві по просп. Повітрофлотський, 51, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився, що зафіксовано на бодікамеру АА 00293. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі одної тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496, 20 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що судом хибно встановлено перебування його у стані алкогольного сп`яніння, оскільки диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено три різні склади адміністративного правопорушення, зокрема керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`янінні та відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Вважає, що перебування його у стані сп`яніння встановлено судом помилково, з перевищенням повноважень, адже суд вийшов за межі встановленого протоколом правопорушення та встановив факт перебування особи у стані сп`яніння.

Апелянт наголошує, що він не керував транспортним засобом, а лише перебував в автомобілі, оскільки автомобілем керував його товариш, який надав останньому дозвіл посидіти за кермом.

Крім того, вказує, що працівниками поліції не було роз`яснено його прав та вони змусили його підписати протокол про адміністративне правопорушення, про що він тепер шкодує та має бажання довести свою невинуватість, оскільки перебував в подібній ситуації вперше, не знав як поводитись та до чого призведе його згода з протоколом.

ОСОБА_1 зазначає, що матеріали справи не містять доказів керування ним транспортним засобом, працівниками поліції не було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення акту огляду на стан сп`яніння, а також не залучались свідки, що є порушенням вимог до складення протоколу, а тому такий протокол вважається недійсним.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, апелянт заявляє клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, відповідно до якого вказує, що постанова суду від 09 лютого 2022 року йому не направлялась та ним не отримувалась. Копія постанови була отримана його представником адвокатом Бондаренком В.А. в приміщенні суду 03 червня 2022 року.

В подальшому, адвокатом було подано апеляційну скаргу та постановою Київського апеляційного суду від 24 червня 2022 року таку апеляційну скаргу повернуто особі, що її подала. Вказане судове рішення отримано ОСОБА_1 30 серпня 2022 року, а тому подання апеляційної скарги 05 вересня 2022 року здійснено в межах строку на оскарження.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що 09 лютого 2022 року було ухвалено оскаржувану постанову й захисник апелянта був присутній у судовому засіданні (а.с.8).

Разом з тим, апелянт зазначає, що Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що апелянт ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови 30 серпня 2022 року, про що є відмітка в матеріалах справи.

В подальшому, 08 червня 2022 року захисник ОСОБА_1 - Бондаренко В.А. подав апеляційну скаргу, однак постановою Київського апеляційного суду від 24 червня 2022 року подану апеляційну скаргу було повернуто особі, які її подала (а.с.9-26).

В подальшому, 02 вересня 2022 року ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року (а.с.33-48).

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень частини 1 статті 130 КУпАП (в редакції, чинній на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення) передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, п.2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №223849 від 04 вересня 2021 року вбачається, що 04 вересня 2021 року о 03 год. 10 хв. в м. Києві по просп. Повітрофлотський, 51, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився, що зафіксовано на бодікамеру АА 00293. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Із вказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається також, що ОСОБА_1 власноруч вказав про те, що він згоден із протоколом та будь-яких зауважень до його змісту ним висловлено не було.

Також в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 04 вересня 2021 року, виписане на ім`я ОСОБА_1 (а.с.2).

Також в матеріалах справи містяться відеозаписи із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП 04 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 (а.с.3).

На вказаному відеоматеріалі зафіксовано, що працівники патрульної поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або проїхати до лікаря нарколога, проте ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на той факт, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що в момент складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Зазначені доводи апеляційної скарги апеляційним судом сприймаються критично, оскільки із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 повністю згоден із складеним протоколом та будь-яких зауважень або заперечень щодо його змісту зазначено не було.

Інші доводи апеляційної скарги, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Солом`янського районного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись положеннями статті 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський