1Справа № 335/5749/22 3/335/1935/2022
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Стеценко А.В., розглянувши справу про адміністративного правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, непрацевлаштованої, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №389154 від 29.08.2022, 27.08.2022 о 11 год. 39 хв. в м. Запоріжжя, по вул. Козача, біля буд. 47, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Ford Fiesta», державний номерний знак НОМЕР_2 , будучи учасником ДТП залишила місце пригоди, чим порушила пп. а п. 2.10 ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, суду пояснила, що в день та час, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, на паркувальному майданчику біля буд. 47 по вул. Козачій в м. Запоріжжі, виконуючи розворот, вона заднім бампером свого автомобіля пошкодила двері автомобіля Peugeot 207 з реєстраційним номером НОМЕР_3 , що стояв позаду неї. Момент наїзду на автомобіль Peugeot 207 вона не відчула. Про подію ДТП їй стало відомо від працівника поліції, який викликав її для складання протоколу про адміністративне правопорушення по телефону. Оглянувши власний автомобіль, вона виявила подряпини на задньому бампері яких раніше не було. Факт порушення нею Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження автомобіля Peugeot 207 з реєстраційним номером НОМЕР_3 вона визнає. Проте, місце ДТП вона залишила оскільки не знала, що вона сталася.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя доходить наступного висновку.

Стаття 7 КУпАП вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Підпунктом «а» пунктом 2.10 Правил дорожнього руху передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Так, статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Зазначена стаття передбачає настання адміністративної відповідальності в разі настання дорожньо-транспортної пригоди та залишення її учасниками місця пригоди.

Суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення передбачає прямий умисел.

Стаття 62 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У рішеннях у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге та Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 Європейський суд з прав людини зазначив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, схеми дорожньо-транспортної пригоди, письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , суддя доходить висновку, що надані ОСОБА_1 пояснення не можна визнати неспроможними, остільки спростувати їх наявними матеріалами справи про адміністративне правопорушення неможливо.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення може бути винесено одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суддя доходить висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу та події інкримінованих йому адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ст. ст. 122-4 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Стеценко