Справа № 161/5962/22 Провадження № 33/802/470/22 Головуючий у 1 інстанції: Черняк В. В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 , його захисника адвоката Ляльки Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 серпня 2022 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді Васага О.В. визнаний винним за те, що 08 травня 2022 року о 03 год. 17 хв. у м. Луцьку, на пр.-ті Волі, 1, він керував автомобілем Peugeot 301, р.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення координації рухів, та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржує його з мотивів незаконності. Стверджує, що не керував транспортним засобом, а тому і відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення час складання документу вказано: 03 год 31 хв, а на відеозаписі у цей час поліцейський тільки починає заповнювати цей документ. Також на відео відсутні докази, які підтверджували б, що саме він керував автомобілем. Вважає, місцевий суд формально підійшов до розгляду цієї справи, не оцінивши його пояснення та усі наявні докази. З огляду на наведене, просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до приписів ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 08 травня 2022 року серії ДПР18 № 035611, 08 травня 2022 року о 03 год. 17 хв. у м. Луцьку, на пр.-ті Волі, 1, ОСОБА_1 керував автомобілем Peugeot 301, р.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення координації рухів, та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Зауваження до протоколу відсутні (а.с.1).

В апеляційних доводах ОСОБА_1 посилається на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення час складання документу вказано: 03 год 31 хв, а на відеозаписі у цей час поліцейський тільки починає заповнювати протокол.

Так, відповідно до відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, о 03 год 31 хв працівник поліції Денисюк Ю.В. почав оформляти протокол про адміністративне правопорушення від 08 травня 2022 року серії ДПР18 №035611 щодо ОСОБА_1 , що повністю відповідає і відеозапису з місця події. Тому будь-яких процесуальних порушень у заповненні протоколу суд апеляційної інстанції не вбачає.

Щодо доводів апелянта про те, що на відео відсутні докази, які підтверджували б, що саме він керував автомобілем, на переконання апеляційного суду, вони не заслуговують на увагу, оскільки суперечать доказам, наявним у матеріалах справи.

Зі змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції мали право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

Як вбачається з відеозапису події, на запитання поліцейського: «Водій, тест на алкоголь пройдете на місці чи проїдемо у Волинський обласний наркологічний диспансер?» ОСОБА_1 відповів: «Як скажете, так буде.» (а.с.7, час відео: 00:01:00).

Отже, зі слів останнього вбачається, що він сам підтвердив своє керування вказаним транспортним засобом.

Крім того, на повторну вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці ОСОБА_1 відмовився вдруге (а.с.7, час відео: 00:17:15) та у медичному закладі також (а.с.7, час відео: 00:17:19). Крім того, під час спілкування із поліцейськими ОСОБА_1 жодним чином не заперечував факту керування транспортним засобом під час комендантської години, при цьому він повідомив поліцейським і причини, які спонукали його вжити алкоголь та керувати автомобілем (а.с.7).

Піддавати вказані докази сумніву у апеляційного суду немає підстав.

Таким чином, відеозаписом з бодікамер працівників поліції повністю спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тому відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У даному випадку, оскільки водій відмовився проходити у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, працівник поліції склав щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у якому зазначив ознаки алкогольного сп`яніння водія: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення координації рухів, та його відмову від проходження такого огляду.

Такі дії поліцейських повністю відповідають роз`ясненням, які містяться у п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Проаналізувавши зібрані й в даній справі докази у їх сукупності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху та вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Такими доказами є протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР №035611 від 08.05.2022, в якому вказано ознаки алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 :запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення координації рухів. Зауваження з боку ОСОБА_1 до протоколу відсутні (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду (а.с.4) та відеозаписом з бодікамери поліцейського, на якому відображені обставини вчинення правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , та його пояснення по даному факту (а.с.7).

Доводи апеляційної скарги правопорушника жодним чином не спростовують сукупності вищенаведених доказів, в тому числі і відеозапису, а тому є безпідставними та необґрунтованими. Отже, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

А невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні, суд апеляційної інстанції розцінює як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає, що накладаючи адміністративне стягнення, суддя, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Нові докази, які спростовували б висновки суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції надані не були.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 серпня 2022 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов