Справа № 152/924/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 вересня 2022 року м. Шаргород

Справа №152/924/22

Провадження №3/152/515/22

Суддя Шаргородського районного

суду Вінницької області Славінська Н. Л.,

з участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Івашківці Шаргородського району, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 10.01.2019 року органом 0540, РНОКПП НОМЕР_2 , зі слів: з неповною середньою освітою, не одруженої, офіційно не працевлаштованої, не є особою з інвалідністю, не є пенсіонером,

- за ст.173 КпАП України,

встановив:

ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КпАП України, дрібне хуліганство, а саме: 14.09.2022 року приблизно о 14 годині, перебуваючи у міському парку, що знаходиться в м. Шаргород Жмеринського району Вінницької області, на вул. Героїв Майдану, висловлювалася нецензурними словами на адресу ОСОБА_2 , чим порушила громадський порядок і спокій громадян.

Частиною 1 ст.276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено м. Шаргород тепер Жмеринського району Вінницької області.

Означена справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду Вінницької області на підставі ст.276 КУпАП.

Так, відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Шаргородський район Вінницької області та утворено Жмеринський район (з адміністративним центром у м. Жмеринка) та Тульчинський район (з адміністративним центром у м. Тульчин) у складі територій територіальних громад, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3.1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-IX, але не пізніше 1 січня 2023 року.

ОСОБА_3 входить до територіальної юрисдикції Шаргородського районного суду, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року.

Відтак, справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду на підставі ст.276 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 винуватою себе у вчиненні адміністративного правопорушення при обставинах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не визнала та пояснила, що 14.09.2022 року приблизно о 14 годині вона сиділа разом зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_4 на лавці в парку, що знаходиться на вулиці Героїв Майдану в м. Шаргород, очікуючи прибуття таксі, яке мало відвезти їх за місцем проживання у с. Лозова. В цей час до неї підійшли працівники пішого поліцейського патруля для з`ясування мети її перебування у парку та виявили, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Дійсно, в обідню пору вона випила два стакани вина, про що повідомила поліцейським. Вона встала з лавки для того, щоб їхати додому, але працівники поліції їй не дозволили та повідомили про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння у лікарні. Спершу вона заперечувала, оскільки не вбачала для цього причин. Після роз`яснення працівника поліції, що забороняється поява у громадських місцях у п`яному вигляді, вона погодилася та пройшла огляд в лікарні на стан алкогольного сп`яніння. На адресу ОСОБА_2 нецензурними словами вона не висловлювалася.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).

Недивлячись на не визнання ОСОБА_1 вини, винуватість останньої підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №166957 від 19.09.2022 року, оскільки протокол містить відомості, передбачені ст.256 КУпАП, підписаний особою, яка склала протокол та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, повідомлено про розгляд справи у Шаргородському районному суді, надано право подати пояснення до протоколу, яким остання скористалася та надала пояснення окремо (а.с.1, 4); письмовим поясненням потерпілої ОСОБА_2 від 14.09.2022 року, яка повідомила про обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема, про те, що остання на зауваження про те, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння і з нею знаходиться малолітня дитина без належного нагляду, вдарила її по обличчю та висловлювалася нецензурними словами (а.с.3); рапортом чергового поліцейського ЧЧ ВП №2 Жмеринського РВП від 14.09.2022 року про надходження 14.09.2022 року заяви від ОСОБА_2 від про те, що ОСОБА_1 в м. Шаргород у міському парку вдарила її по обличчю та висловлювалася нецензурними словами. Повідомлення ОСОБА_2 зареєстровано в Журналі ЄО за №2254 (а.с.2); Висновком від 14.09.2022 року за №4 попереднього медичного огляду в приймальному відділенні Шаргородської МЛ ОСОБА_1 лікарем ОСОБА_5 , з якого вбачається, ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння І ступеню (а.с.5).

З довідки-характеристики, виданої Шаргородською міською радою Жмеринського району Вінницької області від 19.09.2022 року за №528, вбачається, що ОСОБА_1 зарекомендувала себе за місцем проживання позитивно як особа, щодо якої скарг на поведінку до органу місцевого самоврядування не надходило, в громадських місцях поводить себе належним чином (а.с.6).

Стаття 173 КпАП України передбачає дрібне хуліганство, яке полягає або у нецензурній лайці в громадських місцях, або в образливому чіплянні до громадян, або в інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Виходячи з аналізу ст.173 КпАП України, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ, організацій.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, є місце його скоєння: громадське місце.

Нормами КпАП України не передбачено визначення поняття «громадське місце».

Статтею 1 ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» передбачено, що громадське місце це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Опосередковано поняття громадського місця визначено у статті 178 Кодексу України про адмінправопорушення це вулиці, закриті спортивні споруди, сквери, парки, всі види громадського транспорту, включно з транспортом міжнародного сполучення.

Стаття 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та

епідемічного благополуччя населення» до захищених місць зараховує: 1) житлові будинки і прибудинкові території; 2) лікувальні, санаторно-курортні заклади, будинки-інтернати, заклади освіти, культури; 3) готелі й гуртожитки; 4) розташовані в межах населених пунктів заклади громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу; 5) інші будівлі й споруди, у яких постійно чи тимчасово перебувають люди; 6) парки, сквери, зони відпочинку, розташовані на території мікрорайонів, і групи житлових будинків.

Перелік громадських місць наводиться також в п.п.20 п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, зокрема, до громадських місць належать місця, що використовуються громадянами для спільної роботи, відпочинку, пересування, проведення масових заходів та інших потреб (вулиці, площі, вокзали, аеропорти, магазини, кафе, бари, ресторани, музеї, клуби, пляжі в період їх роботи, а також громадський транспорт під час перебування в ньому громадян, ділянки лісу, поля під час проведення на їх території організованих масових зібрань), приміщення вокзалів, пасажирські (приміські) потяги, літаки, катери, пароплави, перони, платформи, пристані та інші місця під час очікування посадки та висадки пасажирів.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та обумовлені мотивом неповаги до суспільства з метою задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою.

Отже, суб`єктивна сторона такого правопорушення (дрібне хуліганство) полягає в неповазі до суспільства, у демонстрації свої зневаги до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, бажанні самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству. Саме умисний прояв порушником явної неповаги до оточуючих це головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки «дрібного хулігана». За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Тобто, одним з елементів суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Виходячи з аналізу законодавства та досліджених доказів, вважаю, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 19.09.2022 року доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, дрібного хуліганства, яке полягало у нецензурній лайці в громадському місці, зокрема, на вул. Героїв Майдану у м. Шаргород та, як наслідок, порушенні громадського порядку та спокою громадян.

При застосуванні адміністративного стягнення суд, враховуючи фактичні обставини справи, вважає, що достатнім для запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень ОСОБА_1 є застосування стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.173, 283, 284, 287, 294, 307 КпАП України,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватою за ст.173 КпАП України і призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 51 (п`ятдесяти однієї) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а вразі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: