КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 33/824/2522/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Кирилюк Г.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Різника Ігоря Анатолійовича на постанову Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2022 року в складі судді Бортницької В. В., про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір.

21.07.2022 захисник ОСОБА_1 - адвокат Різник І. А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2022 року та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свої доводи мотивує тим, що до матеріалів справи не було долучено компакт-диск запису відео з боді-камер, про який зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зі слів ОСОБА_1 , він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, його зупинили без причин. Він пройшов огляд на алкотестері Драгер, який показав відсутність в його організмі алкоголю, а тому він не мав бажання ще їхати в медзаклад доводити свою невинуватість. Від керування транспортним засобом відсторонений він не був.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Різник І. А. не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Положеннями частини першої ст. 130 КУпАП України передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, на підставі яких можливо дійти беззаперечного висновку, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зі складеного інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві Степаненко К. А. протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №291235 вбачається, що 01 грудня 2021 року о 01 год. 07 хв. в м. Києві по вул. П. Скоропадського, 2, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу державного знаку 5.16. В ході розгляду справи у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння : поведінка, що не відповідає обстановці; різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, вказаний протокол не може бути визнано беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки наявна в ньому інформація не підтверджена іншими достатніми засобами доказування.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що він не пройшов огляд, оскільки перша година 20 хвилин, не може слугувати достатнім доказом та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративне правопорушення, відповідних доказів, які передбачають такий рівень доказового забезпечення, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини.

Інспектором ВАП УПП у м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Євгеном Голоколосовим складено довідку у зв`язку з тим, що під час складання адміністративного матеріалу 01.12.2021 за ст. 130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції із обмеженими строками зберігання відеозаписи із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, вчиненого 01.12.2021 р., не збереглись (а.с.4).

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до п.39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а, в силу принципу невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Зміст загальноприйнятого європейського стандарту доказування «поза розумним сумнівом», сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, полягає в тому, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У постанові від 21 січня 2020 року ( справа №754/17019/17) Верховний Суд зазначив, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Висновок суду першої інстанції про доведеність тієї обставини, що водій ОСОБА_1 за встановлених ознак алкогольного сп`яніння відмовся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, з огляду на фактичні дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та письмових поясненнях ОСОБА_1 є необґрунтованим, оскільки наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності не доводять "поза розумним сумнівом" вину вказаної особи у вчиненні даного адміністративного правопорушення та не спростовують його твердження про те, що він пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу, підстав для проходження огляду в медичному закладі не було.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2022 року та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 цього Кодексу.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП апеляційний суд

Постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Різника Ігоря Анатолійовича задовольнити.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2022 року скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк