ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/860/22 Справа № 190/649/22 Суддя у 1-й інстанції - Фирса Ю.В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю адвоката Морозова В.Ю., що діє в інтересах ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Олежки Херсонської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 496 гривень 20 копійок.

ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він о 19 год. 40 хвл. 14.05.2022 року по вул. Клименко, 75 в м. П`ятихатки Дніпропетровської області, керував мотоциклом «МТ 10», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а матеріали справи не містять належних доказів, які б вказували на доведеність його вини. На його думку, працівниками поліції було грубо порушено вимоги Інструкції стосовно порядку проходження огляду на встановлення стану сп`яніння, остільки йому не надавалось направлення до медичного закладу, не було роз`яснено його права.

На його думку, пояснення свідків не можна вважати належними доказами, остільки свідками не було зазначено, які саме ознаки сп`яніння було виявлено, а також свої пояснення свідки повинні були підтвердити в судовому засіданні, але суд на це належної уваги не звернув. ОСОБА_1 не було відсторонено від керування.

ОСОБА_1 зазначає, що наявний в матеріалах відеозапис з нагрудних камер поліцейських не можна вважати належним доказом, остільки він є переривистим, повністю не має повного формату зафіксованої події.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

Адвокат Морозов В.Ю. та Кравченко Д.Г. в апеляційному суді просили апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду скасувати, та закрити провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до висновку, що суд першої інстанції дотримався вимог вказаних положень закону у повному обсязі, а доводи, викладені в апеляційній скарзі та у судовому засіданні апеляційного суду є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд приходить до висновку, що викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законними, обґрунтованими і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №018487 від 14.05.2022 року, про те, що ОСОБА_1 о 19 год. 40 хвл. 14.05.2022 року по вул. Клименко, 75 в м. П`ятихатки Дніпропетровської області, керував мотоциклом «МТ 10», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків відмовився. Своїми діями він порушив п. 2.5 ПДР України. Протокол складений уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП.

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких в їх присутності водій ОСОБА_1 конкретно відмовився пройти огляд у встановленому Законом порядку.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , узгоджуються з обставинами викладеними з даними, зазначеними у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, а тому будь-яких підстав не довіряти поясненням зазначених свідків, апеляційний суд не вбачає. Сумнівів в достовірності зібраних доказів не вбачається.

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 в яких, він пояснив, що у зазначений день та час керував мотоциклом, та його було зупинено поліцейськими. Під час спілкування поліцейські зазначили, що у нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували пройти медичний огляд, та ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду. Пояснив, що вживав канабіс за два тижні до події.

- відеозаписом з боді - камер співробітників поліції щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, з якого об`єктивно вбачається, як водій ОСОБА_1 відкрито відмовився від проходження огляду у встановленому порядку для визначення стану сп`яніння.

В ході апеляційного розгляду було переглянуто вказаний відеозапис, з якого видно, що на пропозицію працівника поліції, щодо проходження медичного огляду медичній установі на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 у прямій формі, незважаючи на неодноразове пропонування працівником поліції,- відверто відмовився. Також поліцейський роз`яснював ОСОБА_1 про наслідки його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, чітко роз`яснив його права.

Зазначені вище докази, є належними, допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи про адміністративне правопорушення письмового направлення на проведення огляду, апеляційний суд вважає їх безпідставними з огляду на те, що відповідно до вимог Інструкції на яку посилається апелянт, таке направлення складається у разі проведення огляду на стан сп`яніння та є безпосередньою підставою для його проведення. Проте у даному випадку ОСОБА_1 відмовився від проведення такого огляду.

Щодо пояснень свідків, апеляційний суд зазначає, що вони у повному обсязі узгоджуються з вимогами ст. 251 КУпАП, оскільки стосуються предмету доказування у даному провадженні та співставляються з іншими письмовими доказами, а тому є належними та допустимими. Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять клопотань ОСОБА_1 щодо виклику та допиту вказаних осіб у судовому засіданні. Не заявлялось таке клопотання й під час розгляду справи апеляційним судом, а тому, з огляду на їх факультативність у зв`язку з наявністю відеозапису, суд першої інстанції, як і апеляційний суд, не мають будь-яких сумнівів у їх правдивості у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги є неприйнятними.

Крім того, відповідно до п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відтак, встановлення наявності ознак сп`яніння є виключною компетенцією поліцейського після зупинки транспортного засобу та спілкування з водієм, а тому відсутність цих ознак у поясненнях свідків не спростовує правомірності дій поліцейського.

Як зазначалось вище, відеозапис з нагрудних камер працівників поліції є належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 , не дивлячись на те, що він переривається, оскільки на ньому зафіксовані усі процесуальні дії працівників поліції, які мають значення для розгляду даної справи про адміністративне правопорушення.

Той факт, що матеріали справи не містять відомостей щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не спростовує правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційним судом такі доводи визнаються неприйнятними.

Відповідальність зач.1ст.130КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 27Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП. Всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови районного суду,- без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко В.Д.