Долинський районний суд Кіровоградської області
____________________________________________________________________________
23.09.2022 Справа №: 388/1051/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2022 рокум. Долинська

Суддя Долинського районного суду Кіровоградської області Баранський Д.М., за участю ОСОБА_1 , захисника Тупала М.П., розглянув матеріали, що надійшли від прокурора Кропивницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Поняття особливий період міститься в абзаці 1 Закону України «Про оборону України» в якій передбачено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державний органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Обставинами (умовами), що визначають момент настання особливого періоду є: оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент введення воєнного стану в Україні чи її окремих місцевостях.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який надалі продовжено до 23 серпня 2022 року.

За викладених обставин, особливий період як часовий проміжок, що охоплює у тому числі воєнний час, на даний час не завершився.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19 березня 2022 року № 21 (по стройовій частині) старшого сержанта ОСОБА_1 , прийнятого із запасу на військову службу по мобілізації осіб рядового складу Збройних Сил України призначено на посаду техніка інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 з 19 березня 2022 року, зараховано до списків особливого складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення за посадою головний сержант.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23 березня 2022 року № 26 (по стройовій частині) тимчасове виконання обов`язків за посадою начальника інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 покладено на техніка інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини старшого сержанта ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 6 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут) внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організаційне виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 126 Статуту старший сержант ОСОБА_1 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, стримувати інших військовослужбовців від вчинення протиправних дій.

Відповідно до ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів.

Відповідно до ст. 119 Статуту командир взводу (групи, башти) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність взводу (групи, башти) та успішне виконання ним бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за збереження і стан озброєння, боєприпасів, техніки та майна взводу (групи, башти), за підтримання внутрішнього порядку у взводі (групі, башті).

Командир взводу (групи, башти) підпорядковується командирові роти (бойової частини) і є прямим начальником усього особового складу взводу (групи, башти).

Згідно зі ст. 120 Статуту командир взводу (групи, башти) зобов`язаний, зокрема:

-підтримувати особовий склад взводу (групи, башти), озброєння і техніку в постійній бойовій готовності;

-неухильно стежити за додержанням військовослужбовцями військової дисципліни у взводі (групі, башті), їх зовнішнім виглядом, виконанням правил носіння військової форми, правильним припасуванням спорядження, обмундирування, взуття та за додержанням правил особистої гігієни;

-періодично бути присутнім на ранковому підйомі та вечірній повірці у взводі (групі, башті), за розпорядженням командира роти проводити ранкову фізичну зарядку з ротою.

При цьому відповідно до ст. 28 Статуту єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні начальника всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця.

Згідно зі ст. 31 Статуту начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Таким чином сержант ОСОБА_1 , тимчасово виконуючи обов`язки за посадою начальника інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 3 липня 2022 року був безпосереднім начальником механіка радіостанції інформаційно-телекомунікаційного вузла солдата ОСОБА_2 , механіка-оператора радіостанції солдата ОСОБА_3 та механіка радіостанції солдата ОСОБА_4 .

Водночас, 4 липня 2022 року приблизно о 05.00 годині під час патрулювання місця тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 було виявлено труп військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував на відстані приблизно 1 м від будівлі під відчиненим вікном 2-го поверху.

За даним фактом 4 липня 2022 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166.

Командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 4 липня 2022 року складено доповідь № 161 про нещасний випадок, в якій також зазначено, що 4 липня 2022 року о 04.50 годині під час патрулювання місця тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , було виявлено труп військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 механіка радіостанції солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У доповіді від 4 липня 2022 року № 161 зазначено, що безпосередній начальник ОСОБА_2 - старший сержант ОСОБА_1 .

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні солдати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , сержант ОСОБА_6 дали показання згідно з якими вказані військовослужбовці 3 липня 2022 року приблизно о 20.00 годині разом із солдатом ОСОБА_2 , перебуваючи на території військової частини святкували переїзд в кімнату та розпивали алкогольний напій (горілку).

Згідно з показаннями начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_7 3 липня 2022 року о 22.00 годині тимчасово виконуючий обов`язки командира інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 доповів йому, що особовий склад інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 в наявності та ніяких подій не трапилось.

Надалі, як вже зазначалося вище, 4 липня 2022 року приблизно о 05.00 годині було виявлено труп військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 механіка радіостанції солдата ОСОБА_2 .

При цьому, за наслідками судово-токсилогічного дослідження від 8 липня 2022 року № 2299 у крові трупа військовослужбовця механіка радіостанції солдата ОСОБА_2 виявлено 3,35 г/дм3, що по відношенню до живих осіб відноситься до сильного ступеня алкогольного сп`яніння.

Інші військовослужбовці, які перебували з ОСОБА_2 в одній кімнаті, в тому числі військовослужбовці інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_3 , солдат ОСОБА_4 , також були в стані алкогольного сп`яніння, про що були складені протоколи про військові адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За результатами службового розслідування за даним фактом у військовій частині НОМЕР_1 , складено акт, затверджений 19 липня 2022 року командиром військової частини ОСОБА_5 .

За змістом розділу 6 даного акта «Висновки комісії щодо осіб, які допустили порушення законодавчих та інших нормативно-правових актів, внаслідок яких стався нещасний випадок» зазначено, що командир підрозділу старший сержант ОСОБА_1 за послаблений контроль та порушення військової дисципліни заслуговує на покарання.

Таким чином, старший сержант ОСОБА_1 , тимчасово виконуючий 3 липня 2022 року та 4 липня 2022 року обов`язки за посадою начальника інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 , будучи відповідальним за підтримання внутрішнього порядку та військової дисципліни в інформаційно-телекомунікаційному вузлі, маючи персональну відповідальність перед державою за підлеглих військовослужбовців, у тому числі за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не забезпечив належним чином контроль за станом справ та підтримання внутрішнього порядку у своєму підрозділі, внаслідок чого 3 липня 2022 року о 20.00 години в одній кімнаті приміщення військової частини НОМЕР_1 одразу 3 підлеглі військовослужбовці вживали алкогольні напої на території військової частині, а військовослужбовця ОСОБА_2 , який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, виявлено мертвим під відчиненим вікном 2-го поверху приміщення військової частини.

Старший сержант ОСОБА_1 внаслідок недбалого ставлення до військової служби, виконуючи обов`язки начальника інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 , проявив низький рівень контролю за внутрішнім порядком у військовій частині НОМЕР_1 , не забезпечив додержання військовослужбовцями військової дисципліни у підрозділі, не забезпечив такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне додержання вимог чинного законодавства.

Таким чином, старший сержант ОСОБА_1 , всупереч інтересам служби, на порушення ст. ст. 6, 9, 11, 16, 28, 33, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, 3 липня 2022 року неналежним чином виконав свої обов`язки начальника інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 , тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винуватість в адміністративному правопорушенні не визнав. Надав суду письмові пояснення з приводу події.

У цих письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не підтверджують його статусу військової служби (посадова інструкція, наявність у нього адміністративно-розпорядчих функцій, інше).

У змісті обвинувачення відсутні дані про те, в чому виразилось невиконання або неналежне виконання своїх службових обов`язків або будь-яка бездіяльність у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечні наслідки, що настали в результаті цього.

Солдати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , сержант ОСОБА_6 дали показання згідно з якими 3 липня 2022 року приблизно о 20.00 годині вони разом із солдатом ОСОБА_2 перебуваючи на території військової частини святкували переїзд в кімнату та розпивали горілку.

3 липня 2022 року ОСОБА_1 здійснював обхід особового складу, який знаходився в кімнатах та оглядав кімнати. В кімнаті де перебували солдати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , сержант ОСОБА_6 слідів вживання та розпивання алкоголю виявлено не було, після відбою о 22.00 годині всі відпочивали та було вимкнене світло.

Будь-яких обставин, що вказували на розпивання спиртних напоїв на території військової частини не було виявлено.

Не було виявлено доказів розпивання напоїв під час огляду місця події від 4 липня 2022 року.

Зазначене свідчить, що солдати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , сержант ОСОБА_6 , якщо і розпивали спиртні напої то робили це таємно, вживали всіх засобів, щоб не виказати себе.

Особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення не надано доказів та не зазначено, які саме обов`язки не виконані або виконані неналежно, ставляться у провину ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в судовому засідання пояснив, що під час проходження служби попереджався про неможливість вживання алкоголю, в тому числі письмово.

3 липня 2022 року о 20.00 годині здійснювалась вечірня перевірка на якій особисто був присутнім. На час проведення цієї перевірки не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Під час перевірки командир, зокрема повідомив про плани на наступний день.

З 20.00 години до 22.00 години період здійснення власних справ.

Після 20.00 години пішов до власної кімнати. Кімната не була повністю зайнята військовослужбовцями.

Покійний ОСОБА_2 запропонував відмітити переїзд та особисто витягнув горілку. Об`єм горілки точно не пам`ятає. На його пропозицію погодилися вжити алкоголь.

Вживали алкоголь тихо з метою неможливості їх виявлення.

Після 22.00 години для перевірки заходив старшина та командир, які не бачили попереднє вживання ними алкоголю. Раніше їх також ніхто не виявляв за вживанням алкоголю, оскільки здійснювали заходи з їх неможливості виявлення.

Після цього особисто заснув, а що робили інші присутні в кімнаті не знає.

Коли здійснювалась їх перевірка то вони не перебували у стані алкогольного сп`яніння та ознак сп`яніння не виявляли.

У той час всі спали з відкритими вікнами. Особисто не чув як ОСОБА_2 випав із вікна. Світло у кімнаті вночі вимикається. Двері і вікна до кімнати постійно відкриті з метою провітрювання.

Свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в судовому засіданні пояснив, що після вечірньої перевірки, починаючи з 20.00 години до 22.00 години у них особистий час. У цей час пішли до своєї кімнати. ОСОБА_2 запропонував відмітити переїзд до кімнати та дістав горілку. Далі вжили алкоголь. Вживали алкоголь таємно, щоб ніхто не міг їх виявити. З 22.00 години ліг спати. З 20.00 години до 22.00 години їх перевірку здійснювали близько трьох разів, днювальний, черговий, командир, старшина.

Двері з кімнати до коридору були відкритими, оскільки в той період було жарко у приміщенні. На коридорі перебуває днювальний, який слідкує за порядком.

Коли до них заходили для перевірки то не виявляли ознак алкогольного сп`яніння, оскільки такі ознаки вони не мали.

ОСОБА_1 особисто неодноразово попереджав про заборону вживання алкогольних напоїв.

За будь-якими ознаками у кімнаті неможливо було виявити, що вони попередньо вживали алкоголь.

Як ОСОБА_2 випав із вікна кімнати не чули.

ОСОБА_8 не виявив у них ознак алкогольного сп`яніння, оскільки такі ознаки не виявляли.

Коли вживали алкоголь то робили все для неможливості їх виявлення. Особисто випив три рази. Пляшка горілки була об`ємом 1 л та її недопили.

Заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, свідків, дослідивши докази, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суд доходить до такого висновку.

Відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Отже, зазначена правова норма є бланкетною, тобто зазначає правило неповно, посилаючись на інші акти (норми, правила, інструкції тощо).

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення характеризується суспільно небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби.

Недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. Якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків (через хворобу, у зв`язку з виконанням інших покладених на неї обов`язків внаслідок нетривалої роботи на посаді та за відсутності досвіду тощо), не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним.

З суб`єктивної сторони злочин характеризується необережністю - неправомірною самовпевненістю або неправомірною недбалістю.

З матеріалів справи відомо, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19 березня 2022 року № 21, старшого сержанта запасу ОСОБА_1 , прийнятого із запасу на військову службу по мобілізації осіб рядового складу до Збройних Сил України та призначено на посаду техніка інформаційно-телекомунікаційного вузла.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23 березня 2022 року № 26, тимчасове виконання обов`язків за посадою начальника інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 покладено на техніка інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 .

За Функціональними обов`язками начальника інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 , затвердженими командиром військової частини НОМЕР_1 , начальник інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 зобов`язаний: організовувати та забезпечувати безперебійну та належну роботу інформаційно-телекомунікаційного вузла; постійно підтримувати у робочому стані техніку зв`язку; усувати порушення роботи техніки, ліній та каналів зв`язку; контролювати стан, працездатність та комплектність засобів зв`язку, дотримання правил їх технічної експлуатації, обслуговування та зберігання; запобігати аваріям, несанкціонованим втручанням у мережу та зниженню якості зв`язку; вживати оперативних заходів у разі погіршення зв`язку; організовувати і керувати зміною шифрів на апаратурі засекречування; організовувати та проводити навчання правилам поводження із шифрами, сучасним методом експлуатації та обслуговування технічних засобів зв`язку; контролювати дотримання заходів безпеки на заняттях та навчаннях під час роботи з технічними засобами та озброєнням; організовувати комплексне технічне обслуговування, підготовку до ремонтних робіт та ремонт технічних засобів вузла відповідно до вимог їх експлуатації; вести експлуатаційно-технічну документацію, облік, складати та своєчасно надавати звітність про діяльність вузла.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 14 березня 2022 року № 11, солдата запасу ОСОБА_4 прийнято із запасу на військову службу по мобілізації осіб рядового складу до Збройних Сил України та призначено на посаду механіка радіостанції; старшого солдата запасу ОСОБА_3 прийнято із запасу на військову службу по мобілізації осіб рядового складу до Збройних Сил України та призначено на посаду механіка-оператора радіостанції; солдата запасу ОСОБА_2 прийнято із запасу на військову службу по мобілізації осіб рядового складу до Збройних Сил України та призначено на посаду механіка радіостанції інформаційно-телекомунікаційного вузла.

Згідно з доповіддю про нещасний випадок (самогубство) від 4 липня 2022 року № 161, безпосереднім начальником солдата ОСОБА_2 є старший сержант ОСОБА_1 .

За змістом акта розслідування нещасного випадку (смерті) від 19 липня 2022 року, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 , 3 липня 2022 року о 20.00 годині солдат ОСОБА_2 , старший солдат ОСОБА_3 , сержант ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вирішили відзначити переїзд до кімнати. ОСОБА_2 під час вечері дістав алкоголь та всі брали участь у розпиванні горілки (хоча був проведений інструктаж, про заборону вживання алкогольних напоїв). Приблизно о 22.00 годині всі лягли відпочивати і вимкнули світло, залишивши вікно відчиненим біля ліжка ОСОБА_2 .

Після команди «Відбій» старшина ОСОБА_9 перевірив наявність особового складу. Всі перебували на місцях та відпочивали.

3 липня 2022 року приблизно о 22.00 годині черговий частини старший лейтенант ОСОБА_8 обійшов приміщення частини та перевірив наявність особового складу, осіб які б вживали алкоголь в кімнатах виявлено не було.

Зроблено припущення, що ОСОБА_2 прокинувся вночі перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння і не орієнтуючись у просторі та часі, маючи слабкий зір, оскільки носив окуляри, перебуваючи поблизу відчиненого вікна, втративши рівновагу, самовільно з нього випав, впавши головою до низу на асфальтоване покриття з другого поверху будівлі, отримавши травми несумісні з життям.

За змістом обвинувачення, старший сержант ОСОБА_1 порушив ст. ст. 6, 9, 11, 16, 28, 33, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, неналежним чином виконав свої обов`язки.

Згідно зі статтями 6, 9, 11, 16, 28, 33, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати ОСОБА_10 своєї частини;

постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в:

наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця;

наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази;

забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Військовослужбовці, які за своїм службовим становищем і військовим званням (статті 31 і 32 цього Статуту) не є стосовно інших військовослужбовців начальниками або підлеглими, можуть бути старшими чи молодшими за військовим званням.

Старші за військовим званням військовослужбовці мають право вимагати від молодших за військовим званням військовослужбовців додержання військової дисципліни, громадського порядку і форми одягу, а також правил поведінки і військового вітання. Молодші за званням військовослужбовці повинні беззастережно виконувати зазначені вимоги старших за військовим званням військовослужбовців.

На військовослужбовців, які відбувають кримінальне покарання у виді арешту на гауптвахті Служби правопорядку, адміністративне стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті, та які утримуються в кімнатах для тимчасово затриманих Служби правопорядку, не поширюється дія частини другої цієї статті і статті 32 цього Статуту. Зазначені військовослужбовці зобов`язані виконувати команди та розпорядження військових службових осіб та військовослужбовців чергових змін Служби правопорядку.

Командир взводу (групи, башти) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність взводу (групи, башти) та успішне виконання ним бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за збереження і стан озброєння, боєприпасів, техніки та майна взводу (групи, башти), за підтримання внутрішнього порядку у взводі (групі, башті).

Командир взводу (групи, башти) підпорядковується командирові роти (бойової частини) і є прямим начальником усього особового складу взводу (групи, башти).

Командир взводу (групи, башти) зобов`язаний:

підтримувати особовий склад взводу (групи, башти), озброєння і техніку в постійній бойовій готовності;

проводити з особовим складом взводу (групи, башти) заняття з бойової підготовки і керувати навчанням рядового складу, що проводять командири відділень (старшини команд), вести облік бойової підготовки взводу (групи, башти);

знати тактику дій взводу в різних видах бою, управляти взводом (групою, баштою) під час виконання бойових завдань;

досконало знати й володіти всіма видами озброєння і техніки взводу (групи, башти), правильно зберігати, експлуатувати, обслуговувати та особисто перевіряти їх бойову готовність;

постійно вдосконалювати свої фахові й методичні навички, подавати підлеглим приклад зразкового виконання військового обов`язку;

з повагою ставитися до підлеглих, дбати про виховання військовослужбовців рядового, сержантського (старшинського) складу та згуртування військового колективу;

знати військове звання, прізвище, ім`я та по батькові кожного підлеглого, число, місяць і рік народження, віросповідання, ділові та морально-психологічні якості, захоплення, рід занять перед військовою службою, родинний стан, адресу батьків (рідних), успіхи й недоліки на службі, постійно вести індивідуальну роботу з виховання, складати іменний список особового складу взводу (групи, башти);

здійснювати добір кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом на посадах військовослужбовців рядового, сержантського (старшинського) складу, подавати командирові роти пропозиції щодо кандидатів для вступу до вищих військових навчальних закладів;

виховувати особовий склад взводу (групи, башти) в дусі поваги до військової служби, набутого фаху, бережливого ставлення до озброєння, бойової техніки й майна взводу (групи, башти);

неухильно стежити за додержанням військовослужбовцями військової дисципліни у взводі (групі, башті), їх зовнішнім виглядом, виконанням правил носіння військової форми одягу, правильним припасуванням спорядження, обмундирування, взуття та за додержанням правил особистої гігієни;

піклуватися про підлеглих, знати їх потреби, порушувати перед старшими начальниками питання про задоволення їх прохань, дбати про їх здоров`я, вживати заходів для його зміцнення; постійно вдосконалювати фізичну тренованість особового складу;

своєчасно доповідати командирові роти (бойової частини) про потреби підлеглих, а також про застосовані заохочення і накладені стягнення на військовослужбовців рядового, сержантського (старшинського) складу взводу (групи, башти);

періодично бути присутнім на ранковому підйомі та вечірній повірці у взводі (групі, башті), за розпорядженням командира роти проводити ранкову фізичну зарядку з ротою;

стежити за наявністю і правильною експлуатацією, обслуговуванням і збереженням озброєння, техніки, спорядження, речового та іншого майна у взводі (групі, башті) і не менше ніж раз на два тижні особисто проводити їх огляд і перевірку наявності;

готувати особовий склад взводу, озброєння й техніку до виходу на кожне навчання чи заняття, а також перевіряти їх наявність і стан після повернення із занять і навчань;

стежити за додержанням заходів безпеки на заняттях, стрільбах, навчаннях і під час роботи з технікою та озброєнням; перевіряти, щоб після занять, стрільб, навчань у підлеглих не залишалося боєприпасів, гранат, запалів, вибухових речовин.

Отже, вищезазначені положення Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України містять загальні положення, положення про начальників та підлеглих, старших та молодших за військовим званням, а також положення про командира взводу (групи, башти).

Будь-яке обвинувачення, що пред`являється особі має бути зрозумілим та конкретизованим. Це дає змову здійснювати ефективний захист від обвинувачення.

Пред`являючи обвинувачення особа, яка здійснює таку процесуальну діяльність зобов`язана зазначити, які саме конкретні положення нормативно-правових актів (інструкцій, положень тощо) не виконано (не дотримано, порушено) винною на її думку особою. Виконання цього дає можливість обвинуваченому апелювати про протилежне, свідчить про зрозумілість та конкретизованість обвинувачення, а невиконання навпаки призводить до порушення права на захист.

Суд у цій постанові зазначав, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду) з об`єктивної сторони характеризується суспільно небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби, а саме невиконання або неналежне виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

На переконання суду у цій справі про адміністративне правопорушення обвинувачення ОСОБА_1 у пред`явленому виді не свідчить про здійснення ним бездіяльності, тобто недбалого ставлення до служби, а саме невиконання або неналежне виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Справа про адміністративне правопорушення не містить фактичних даних про те, що 3 липня 2022 року о 20.00 годині солдат ОСОБА_2 , старший солдат ОСОБА_3 , сержант ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вживали алкогольні напої, а в подальшому солдат ОСОБА_2 внаслідок нещасного випадку помер, саме через невиконання або неналежне виконання тимчасово виконуючим обов`язки начальника інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 своїх конкретно визначених (унормованих, чітких, доведених до відома, зрозумілих) обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них, а також маючи реальну можливість виконати ці обов`язки в конкретній обстановці. При цьому недбале чи несумлінне ставлення до службових обов`язків має характеризуватися конкретними обставинами, тобто мати зовнішній вияв, а не виключно посиланням на наявність цього.

За змістом ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на вищевикладене, суд уважає, що згідно з тими доказами, а також змістом обвинувачення, що пред`явлено особі, неможливо стверджувати про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з указаним, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 33-35, 38, ч. 2 ст. 172-15, ст. ст. 221, 247, 251, 252, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутності у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено (ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Суддя Долинського районного судуД. М. Баранський