Справа № 361/1380/22 суддя в І-й інстанції Сердинський В.С.
Провадження № 33/824/2591/2022 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 вересня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Сімутіна Романа Вікторовича на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28 березня 2022 року серії ААБ №257243 28 березня 2022 року о 22 год. 40 хв., у м. Бровари, по вул. Фіалковського, 19, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «ВАЗ 210994-20» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Ознаки: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер № 0475 на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок.

Ухвалюючи постанову, місцевий суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 , підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 адвокат Сімутін Р.В. зазначає, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського та пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть бути визнані належними та допустимими доказами у справі, оскільки відеозапис з нагрудної камери поліцейського є неповним та не відображає відомостей про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення. У письмових поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які додані до матеріалів справи, зафіксовані обставини, які суперечать фактичним обставинам справи, що відображені на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського. Також, на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського не зафіксований момент зупинки автомобіля, яким міг керувати ОСОБА_1 . Таким чином, приєднаний до матеріалів справи відеозапис не містить доказів, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейським саме під час керування автомобілем о 22 год. 40 хв. на вул. Фіалковського у м. Бровари. Захисник також зазначає, що з відеозапису вбачається, що о 22 год. 21 хв. 28 березня 2022 року ОСОБА_1 знаходився у приміщенні Броварського районного управління поліції і не міг керувати автомобілем о 22 год. 40 хв. на вул. Фіалковського у м. Бровари, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Оскільки керування особою транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а самим ОСОБА_1 зазначене категорично заперечується та жодними достовірними, належними та допустимими доказами по справі не підтверджується, в діях ОСОБА_1 , відсутня об`єктивна сторона правопорушення, а, отже, відсутній склад самого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Сімутіна Р.В.та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , який 28 березня 2022 року у м. Бровари, Київської області по вулиці Фіалковського, 19, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння,від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на вимогу працівника поліції відмовився у присутності двох свідків.

Місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке проявилося у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі в присутності двох свідків. Така відмова зафіксована поліцейськими на відеокамеру та підтверджується поясненнями двох свідків.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду також визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Відповідно до положень Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водночас, за змістом п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує про те, що пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть бути визнані судом належними та допустимими доказами, оскільки відеозапис з нагрудної камери поліцейського є неповним та не відображає відомостей про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення.

Так, у пункті 5 Розділу ІІ, пункті 1 Розділу VII Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам. Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги, що камера працювала не безперервно. Разом з тим, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що відмова від проходження огляду на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я зафіксована у присутності двох свідків, що узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 266 КУпАП.

При цьому, у відповідності до вимог зазначеної норми закону у разі наявності двох свідків застосування відеозйомки не є обов`язковим.

Отже, в присутності двох свідків, запропонувавши водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та після відмови останнього, доставивши його до медичного закладу з метою визначення стану сп`яніння поліцейський діяв у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП.

Отримавши відмову від проходження медичного огляду в медичному закладі, зафіксувавши це за допомогою пояснень свідків та відеозапису, поліцейський дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та необхідність у відповідності до вимог ст. 9, 252, 256 КУаП складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, з наявних в матеріалах справи пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що у їх присутності ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер». Після чого, ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров'я, куди і був доставлений працівниками поліції. Разом з тим, в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 поводив себе агресивно і також відмовився від проведення медичного огляду на стан сп`яніння, що також підтверджується висновком КНП «Броварська Багатопрофільна Клінічна Лікарня» від 28 березня 2022 року.

При цьому, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги в частині не відображення на відеозаписівідомостей про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, оскільки такі відомості зафіксовані на відеозаписі.

Доводи апеляційної скарги в частині, що наданий суду відеозапис є не належним доказом, оскільки сам запис є неповним та переривається, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки обставини, зафіксовані на відеозаписі узгоджуються та підтверджуються іншими наявними у справі доказами, а саме, поясненнями свідків та висновком закладу охорони здоров`я про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, а, відтак, є достовірними. Не дивлячись, що в порушення інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 поліцейський надав неповний запис, на останньому зафіксовано обставини, які утворюють об`єктивну сторону вчиненого правопорушення.

При цьому, посилаючись на неповноту запису, ОСОБА_1 та його захисник не змогли послатись на наявність обставин, які не були зафіксовані в наданому суду відеозаписі та які могли б вказувати на невинність ОСОБА_1 та мати наслідком визнання відеозапису неналежним доказом.

Доказами вчинення адміністративного правопорушення в даному випадку є:

- протокол про адміністративне правопорушення, від підпису в якому ОСОБА_1 відмовився;

- направлення на огляд та акт огляду, в якому зафіксовано факт відмови від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння;

- пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що у їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки, а також в закладі охорони здоров`я;

- висновок щодо результатів медичного огляду, в якому також зафіксований факт відмови від проходження огляду.

- відеозапис.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що місцевий суд надав належну оцінку зазначеним діям ОСОБА_1 та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскаржуючи постанову місцевого суду, адвокат Сімутін Р.В. також вказує на те, що на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського також не зафіксовано момент зупинки автомобіля, яким би міг керувати ОСОБА_1 . Таким чином, зазначений відеозапис не містить доказів, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейським саме під час керування транспортним засобом.

Разом з тим, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується поясненнями свідків. Із зазначених пояснень вбачається, що транспортний засіб рухався на великій швидкості, після зупинки якого з нього ледь не випав водій. Після чого, працівниками поліції було встановлено особу водія, яким був ОСОБА_1 . З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не вказував про те, що він не керував транспортним засобом.

Відтак, оцінка наявних у справі доказів у їх сукупності надає суду апеляційної інстанції підстави зробити висновок про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом після зупинки якого на вимогу працівника поліції відмовився пройти огляд на стан сп`яніння. При цьому, сам факт перебування в стані сп`яніння ОСОБА_1 не заперечує.

Також, в апеляційній скарзі адвокат Сімутін Р.В. вказує на те, що з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що о 22 год. 21 хв. 28 березня 2022 року ОСОБА_1 знаходився в приміщенні Броварського районного управління поліції і не міг керувати автомобілем о 22 год. 40 хв. на вул. Фіалковського у м. Бровари.

Разом з тим, зазначена розбіжність у часі ніяким чином не спростовує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, вчиненого ч. 1 ст. 130 КУпАП та не є підтвердженням факту невинності ОСОБА_1 у вчинення даного правопорушення.

За таких обставин, вина ОСОБА_1 є доведеною дослідженими судом доказами, доводи апеляційної скарги не спростовують обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці та на вимогу працівника поліції відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції доказів у справі про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Враховуючи зазначене, місцевим судом було прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованих мотивів прийнятого рішення.

Керуючись ст. 245, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Сімутіна Романа Вікторовича залишити без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв