Провадження № 33/801/791/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іванченко Я. М.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Якименко-Шевчук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника, особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Якименко-Шевчук Юлії Олексіївни на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 вересня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив

В протоколі серії БД № 311280 від 30 червня 2022 року, вказано, що 30.06.2022 о 21 год 06 хв на а/д М-21 301 км, що проходить по території м. Вінниці, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Honda Jazz» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager 7510 № 0292, яким встановлено позитивний результат 0.46 ‰. Освідування фіксувалось на портативну нагрудну камеру працівника патрульної поліції № 467753. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 вересня 2022 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп. на користь держави.

На таку постанову захисник, особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Якименко-Шевчук Юлія Олексіївна подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просила постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовував тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не доведена належними та допустимими доказами. Огляд проведено всупереч вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

В судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Якименко-Шевчук Ю.О. апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з таких підстав.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 311280 від 30 червня 2022 року, вказано, що 30.06.2022 о 21 год 06 хв на а/д М-21 301 км, що проходить по території м. Вінниці, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Honda Jazz» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager 7510 № 0292, яким встановлено позитивний результат 0.46 ‰. Освідування фіксувалось на портативну нагрудну камеру працівника патрульної поліції № 467753. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП

Згідно з чеком приладу Drager 7510 № 0292 від 30.06.2022, встановлено позитивний результат 0.46 ‰.

При дослідженні чеку приладу Drager Alcotest 7510 від 30.06.2022 встановлено, що № приладу зазначено як ARMF 0292, принтер № ARMD 0532, тест № 164, а при дослідженні акта огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначено прилад Alcotest Drager 7510 № 532, тобто № 532 є номером принтера, тому твердження захисника про те, що прилад згідно з роздруківкою відрізняється від того, який вказаний в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння є хибними.

Законність використання працівниками патрульної поліції газоаналізатору Drager Alcotest 7510 № 0292 підтверджується свідоцтвом про провірку засобу вимірювальної техніки Drager 7510 № ARMF 0292; сертифікатом затвердженого типу засобів вимірювальної техніки Alcotest…Interlock ХТ; сертифікатом відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу Alcotest…Interlock ХТ; свідоцтвом про державну реєстрацію; декларацією про відповідність вимогам технічного регламенту щодо медичних виробів; декларацією про відповідність вимогам технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки; сертифікатом відповідності забезпечення функціонування системи управління якістю під час виробництва та сертифікатом перевірки типу, а тому твердження адвоката Якименко-Шевчук Ю.О. про неправомірність використання працівниками патрульної поліції даного приладу для проведення огляду ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння теж є хибними.

Крім того, судом було досліджено відеозапис фіксації вчиненого правопорушення з портативної нагрудної камери працівника патрульної поліції № 311280, при відкритті якого № 467753 зазначено як номер ID реєстратора. На відеозаписі зображено розмову водія ОСОБА_1 з працівниками патрульної поліції і момент проходження ним освідування на виявлення стану алкогольного сп`яніння. Під час розмови водій повідомив службових осіб поліції, що зранку вживав алкоголь, однак п`яним себе не вважає. Перед проходженням освідування працівником патрульної поліції було проінструктовано водія про правила проходження огляду за допомогою вимірювальної техніки Drager 7510. Після проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння водію було повідомлено про те, що кількість виявленого у нього алкоголю у видихуваному повітрі становить 0.46 ‰ та перевищує допустиму норму, тому відносно нього буде складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Після цього водій власноручно в графі «пояснення» в протоколі про адміністративне правопорушення написав, що керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. При цьому, будь-який тиск з боку службових осіб на водія не застосовувався, тому потреби в доставці ОСОБА_1 до КНП «Центр терапії залежностей «СОЦІОТЕРАПІЯ» ВОР» для проведення повторного огляду не було.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У вирішенні питання про справедливий судовий розгляд Європейський Суд з прав людини застосовує концепцію «плодів отруєного дерева», тобто оцінку допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно. Водночас, Європейський Суд з прав людини виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку, суд повинен в подібному випадку вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому. Тобто, якщо процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, то і отримані у незаконний спосіб докази можуть бути прийнятними, прикладом чого є Постанова Європейського Суду з прав людини у справі «Хан проти Сполученого Королівства» від 12 травня 2000 року.

Аналізуючи вище зазначене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, повністю підтверджена при розгляді справи в суді.

Вимогами статті 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки вони базуються на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст. 279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для справи встановлено, дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП кваліфіковано правильно, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника, особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Якименко-Шевчук Юлії Олексіївни залишити без задоволення

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 вересня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин