Справа №: 630/335/22
Провадження № 3/630/103/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 вересня 2022 рокум. Люботин

Суддя Люботинського міського суду Харківської області Малихін О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, яка надійшла з відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Миколо-Камишувата Красноградського району Харківської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, заміжньої, має на утриманні двох дітей: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом з дитинства, і доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП

в с т а н о в и в:

У відношенні ОСОБА_1 29 липня 20221 року був складений протокол ВАВ № 345793 про адміністративне правопорушення, в якому вказано, що вона неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання свого сина ОСОБА_4 , 2013 р.н., який 27 липня 2022 року близько 21-00 год. був знайдений в магазині АТБ за адресою: м. Люботин, вул. Шевченка, 108, без супроводу дорослих.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило. Відповідно до ст. 268 КУпАП справу може бути розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за умови, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КпАП настає у разі ухилення батьків від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням їхнього належного виховання та навчання.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Невиконання обов`язків по навчанню та вихованню неповнолітніх дітей може проявлятися у різних формах бездіяльності. Ухилення батьків від виконання свої обов`язків може мати вираження у тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей та укріплення їх здоров`я, створення необхідних умов для отримання дітьми освіти чи підготовки їх до трудової діяльності. Одним з елементів виховання є нагляд батьків за поведінкою дитини.

Так, в тексті протоколу, в графі «дата, час, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення» взагалі відсутній виклад вчинених ОСОБА_1 умисно дій чи допущеної нею з необережності бездіяльності, які б вказували на те, що нею не виконуються батьківські обов`язки по вихованню сина, з урахуванням його фізіологічного стану здоров`я, чи забезпеченні належних умов для його проживання чи навчання.

Лише та обставина, що малолітній ОСОБА_5 пішов з дому до магазину, не може бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 ухиляється чи не виконує покладених на неї обов`язків щодо виховання та навчання малолітнього сина. Тим більше, матеріали справи не містять в собі інформацію, що дитину до втечі з дому спонукала саме неправомірна поведінка батьків, а навпаки, вказують на те, що мала місце неконтрольована поведінка дитини, викликана тяжким захворюванням, яку батьки не могли передбачити.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутності в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подачі особою, щодо якої її винесено, та її захисником, а також потерпілим апеляційної скарги до органу, який виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Суддя О. О. Малихін