Справа № 489/2438/22
Номер провадження 3/489/1615/22
Постанова

Іменем України

13 вересня 2022 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді Фортуни Т.Ю., за участю секретаря судового засідання Васькової Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце служби і посада: Інгульський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки м. Миколаєва, молодший сержант, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП,

установив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії №402 від 29.08.2022 ОСОБА_1 , ставиться у вину те, що він, 29.08.2022, не прибув на службу, о 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 був виявлений командиром роти охорони вдома, за адресою: АДРЕСА_1 , з візуальними ознаками алкогольного сп`яніння. На місце події був викликаний старший бойовий медик роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 молодший сержант ОСОБА_2 , який виписав направлення до МОЗПЗ для встановлення відповідного діагнозу військовослужбовця. 29.08.2022 о 14 год. 00 хв. в Миколаївському обласному центрі психічного здоров`я проведений медичний огляд молодшого сержанта ОСОБА_1 лікарем ОСОБА_3 . Під час проведення огляду встановлено діагноз: гостра інтоксикація в наслідок вживання алкоголю неускладнена (тест зафіксував 3.31%), про що була видана виписка від 29.08.2022 №1613. Таким чином, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2, який дислокується в м. Миколаєві, 29.08.2022, не міг виконувати обов`язки військової служби, діючи умисно, протиправно, в умовах особливого періоду, всупереч інтересам служби, на порушення вимог ст.9, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, перебував в стану алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 був викликаний в судове засідання вчасно та належним чином, до суду надав письмові пояснення, в яких зазначив, що в зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, з`явитися на судове засідання немає можливості, свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення визнає повністю.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення.

Так, відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Військовослужбовцю ОСОБА_1 ставиться в провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, яке викладено, зокрема як "неможливість виконання обов`язків військової служби через перебування у стані алкогольного сп`яніння". Водночас із формулювання обвинувачення вбачається, що ОСОБА_1 не прибув на службу та був виявлений за адресою проживання в стані алкогольного сп`яніння.

У розумінні ст.251КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії п.п. 2-3ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими передбачені права обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п. 55 рішення у справі «Гурепка проти України», п. 39 рішення у справі «Лучанінова проти України»).

У справі «Карелін проти Росії» від 20.09.2016 ЄСПЛ зауважив, що з боку суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, є недопустимим уточнення у судовому рішенні фабули правопорушення, усунення певних розбіжностей та неточностей, які мали місце у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки такий підхід становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції у частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. За таких умов особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки має захищатися від обвинувачення, яке фактично судом підтримується.

Таким чином, викладена в протоколі фабула правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 , не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи вищевикладене, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Ураховуючи вищевикладене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ст.284 КУпАП, суд

постановив:

- провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.Ю. Фортуна