Справа № 307/3599/22
Провадження № 3/307/1429/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2022 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Гримут В.І., за участі захисника Сойма І.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення вчинене

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_1 , громадянином України, передбачене ч. 1 ст. 185-10 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 14 вересня 2022 року, близько 06.00 год., прикордонним нарядом «КрП» від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) спільно з екіпажем від ГРПП РВП Тячівського ГУНП у Закарпатській області, на 96 км автошляху Н 09, сполученням Мукачево-Рогатин-Львів, в районі 255 прикордонного знаку (територія Тячівської об`єднаної територіальної громади Тячівського району Закарпатської області), неподалік готельного комплексу «Простір», було зупинено ОСОБА_1 який керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав неодноразово повторювані законні вимоги представника Державної прикордонної служби України прикордонного наряду «КрП» у складі молодшого сержанта ОСОБА_2 під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону щодо зупинки транспортного засобу з метою пред`явлення документів, що посвідчують особу задля контролю дотримання прикордонного режиму (обов`язок пред`явлення таких документів громадянами встановлений п. 10 «Положення про прикордонний режим», затвердженого Постановою КМУ від 27.07.1998 року № 1147, зіткнувся з шлагбаумом, який перекривав смугу руху, внаслідок чого молодший сержант ОСОБА_2 отримав ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми та забійної-рваної рани голови.

Вважаю, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП виходячи з наступного.

Частино першою статті 185-10 КУпАП України передбачено, що адміністративна відповідальність настає за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.97 року, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд погоджується з одностайною позицією семи суддів ЄСПЛ, викладеною в цьому рішенні.

Згідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

ОСОБА_1 під час розгляду справи свою вину не визнав. Пояснив, що 14.09.2022, близько 06.00 год., він керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter», з н/з НОМЕР_1 , по автомобільній дорозі сполученням Мукачево-Рогатин-Львів. Неподалік готельного комплексу «Простір» допустив наїзд автомобіля на шлагбаум, який був виставлений на проїзній частині дороги, через те, що він не був освітленим та пофарбованим світлоповертаючою фарбою. в результаті зіткнення шлагбаум відкинуло і він ударив прикордонника. Сигналів про зупинку йому ніхто не подавав. Через те, що шлагбаум знаходився у неосвітленому місці, наступного дня його прибрали.

Із письмових пояснень працівника прикордонної служби ОСОБА_3 від 14.09.2022 вбачається, що близько 05.50 год., ОСОБА_1 на автомобілі Mercedes-Benz Sprinter» під час руху не зупинився на вимогу старшого прикордонного наряду, внаслідок чого пошкодив шлагбаум, який перекривав смугу руху. Після зіткнення шлагбаум відлетів в голову старшого прикордонного наряду . ОСОБА_4 .

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст.185-10 КУпАП полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог. Розпорядження та вимоги, які зазначені у диспозиції статті осіб, мають бути законними, тобто походити від правомочних осіб та знаходитися у межах їхньої компетенції.

Однак, матеріалами справи не надано доказів вчинення працівником прикордонної служби дій пов`язаних із зупинкою транспортного засобу.

Оцінюючи пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 суд віддає перевагу поясненням ОСОБА_5 , оскільки до протоколу не додано пояснень особи, яка виконувала законну вимогу, а з письмових пояснень ОСОБА_6 не убачається, яким способом та у зв`язку з чи він подавав сигнали про зупинку водію автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter».

Із приписів ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, керуючись стст. 7, 245, 247 п. 1, 251, 280, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В Л Я Ю:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд на протязі 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Тячівського

районного суду В.І. Гримут