Справа № 755/7455/22
Провадження №: 3/755/4244/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" вересня 2022 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Іваніна Ю.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з ДОП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Липовець Вінницької області, громадянина України, з неповною вищою освітою, працюючого водієм в ТОВ «ІСТV», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

за участю осіб, що беруть участь у провадженні

у справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 09.08.2022 року о 20-00 годині, в АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме виражався нецензурною лексикою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не визнав, та пояснив, що 09.08.2022 року вони з дружиною та сином пішли до парку та дуже добре провели час. Пізніше прийшли додому, приїхав товариш, вони з ним трохи випили та лягли спати, а дружина з сином пішли на вулицю. В цей час приїхала теща ОСОБА_3 , забігла до квартири, почала їх будити, скандалити та розповідати, що це її квартира. Почалась сварка та теща викликала поліцію. З дружиною в їх все добре та вони не сварилися.

Потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що 09.08.2022 року вони дійсно з чоловіком та сином пішли до парку. Вдома на них чекав товариш чоловіка, тому чоловіки випили та полягали спати, а вона з сином, щоб не заважати, пішли на вулицю. Сусідка побачивши, що вона засмучена, зателефонувала її матері, яка негайно приїхала, та піднялась до них в квартиру і почала скандалити з чоловіком. Після цього викликала поліцію. З чоловіком вони іноді сваряться, а на третій день миряться. Вона вже неодноразово викликала поліцію та зверталась за допомогою до Соціальної служби, з приводу домашнього насильства з боку чоловіка.

Про образливі слова чоловіка в її бік, вона знала, але продовжує проживати з чоловіком.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що в сім`ї її дочки постійно відбувається психологічне насильство та дочка дуже боїться свого чоловіка,бо він її залякує та погрожує позбавити батьківських прав. Були й інші виклики працівників поліції, це не перший раз. Вона завжди намагається допомогти дочці, за що в свою сторону отримує образи від зятя ОСОБА_1 (на підтвердження чого надала суду розпечатку переписки). Останній після того, як оселився в квартирі її дочки, поводиться дуже зухвало, перевіз до квартири свою сестру та мати з Вінницької області та хотів, щоб вона їх з дочкою та онуком забрала до себе жити. Він неодноразово привозив дочку з онуком до неї та казав «забирай їх до себе жити».

09.08.2022 року приблизно о 19-00 годині вона, приїхавши з роботи, отримала телефонний дзвінок від сусідки її дочки, котра їй повідомила, що її дочка вже близько тижня дуже засмучена через те, що до ОСОБА_1 приїхав товариш та живе у неї в квартирі, разом вони випивають спиртне. Вона відразу зібралась та поїхала до них. Приїхавши, побачила, що дочка заплакана, вона розпитала у дочки, що сталося та вони разом піднялись до квартири, де вона побачила на столі алкоголь та сплячих зятя в одній кімнаті, а в іншій його товариша ОСОБА_4 . Вона почала будити зятя, який був підвипивший та відразу почав її ображати та нецензурно висловлюватися в її бік, а потім її штовхнув та почав ображати її дочку. Вона намагалась пояснити зятю, що це не добре, коли у них в квартирі проживає чужа людина і в цей момент до конфлікту долучився товариш ОСОБА_4 , котрий також її штовхнув та почав словесно ображати. Тоді вона викликала поліцію. Працівники поліції, приїхавши, відібрали пояснення у неї та дочки, при цьому була присутня сусідка. В цей час ОСОБА_1 також намагався погрожувати працівникам поліції, після чого на зятя та його товариша надягнули кайданки та забрали до відділку поліції. Оскільки вже було запізно, дочка запропонувала залишитися в неї переночувати. Десь о 00-00 годині ночі, зателефонував ОСОБА_1 дочці та сказав, що вони їдуть додому. Повернувшись додому зять почав дочці погрожувати, що позбавить її батьківських прав, а її виганяти з квартири та погрожувати нецензурною лексикою. На той час, приблизно о 01-00 годині ночі онук ще не спав, а зять при ньому нецензурно висловлювався та розповідав, яка в нього погана бабуся та мати. Через приниження з боку зятя вона пішла з квартири та сходовій клітці зустріла товариша ОСОБА_4 , котрий також її словесно ображав. Вийшовши з будинку вона подалась до найближчого відділку поліції, який на той час вже не працював, тому вона зателефонувала в поліцію та розповіла про свою ситуацію. Працівники поліції на службовому автомобілі її забрали та відвезли до її місця прживання о 02-00 годині.

09 вересня 2022 року судом було направлено запит до Дніпровського районного в м.Києві Центру соціальних служб за вих. №755/7455/22/29119/2022 про надання інформації, чи перебуває на обліку в центрі соціальних служб ОСОБА_2 та якій підставі.

Директором Дніпровського районного в м.Києві Центру соціальних служб Коломієць Н. було надано відповідь за вих. №30894 від 14.09.2022 року, що родина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають на обліку в Центрі на підставі заяви ОСОБА_2 від 18.08.2022 року та рішення УСЗН від 19.08.2022 року С-5077 на отримання соціальних послуг інформування та консультування, згідно Закону України «Про соціальні послуги», Постанова КМУ від 01.06.2020 року №587. Також 18.08.2022 року спеціалістом Центру разом із спеціалістом служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської РДА здійснено візит в родину та складено акт оцінки потреб сім`ї, відповідно до Наказу від 13.07.2018 №1005 «Про затвердження форм обліку соціальної роботи з сім`ями/особами, які перебувають у складних життєвих обставинах» та листа ССДС Дніпровської РДА № від 10.08.2022 року, відповідно до «Порядку взаємодії суб`єктів що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству та насильству за ознакою статі», затвердженого КМУ від 22.08.2018 року №658, даний акт долучено до відповіді на запит суду.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілу ОСОБА_2 та пояснення свідка ОСОБА_3 , вивчивши матеріали адміністративної справи, надану суду розпечатку переписки між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , справжність якої підтвердив в судовому засіданні останній, відповідь Дніпровського районного в м.Києві Центру соціальних служб, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого.

Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07 грудня 2017 року № 2229 -VIII визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства ( далі Закон).

Зокрема, згідно положень п. 3 ст. 1 Закону, згідно яких домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Частиною 2 статті 3 цього ж Закону визначено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя; колишнє подружжя; наречені; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); рідні брати і сестри; інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

У свою чергу, особа, яка постраждала від домашнього насильства - це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі ( п. 8 ст. 1 Закону).

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи ( п. 14 Закону).

Стамбульська конвенція визначає домашнє насильство як всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні, або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

У п. «b» ст. 3 Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (Стамбульська конвенція) визначено домашнє насильство як всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Конституцією України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Також Конституція декларує право кожного на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

За нормою ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення, серії ВАВ №262585 від 09.08.2022 року, складено правомочною на те посадовою особою, у відповідності до положень ч.1 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, а саме: даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, серії ВАВ №262585 від 09 серпня 2022 року; рапорті старшого інспектора СПДН ВП Дніпровського УП ГУНП в м. Києві Мельника І. від 09.08.2022 року; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , наданими до суду розпечатками переписки між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , які останній в судовому засіданні підтвердив, відповідь Дніпровського районного в м.Києві Центру соціальних служб, показами потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_5 , що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу.

При цьому, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП - насильство в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Кваліфікуючи дії ОСОБА_1 , суд виходив із положень Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07 грудня 2017 року № 2229 -VIII, який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства ( далі Закон).

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд виходить з характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Таким чином, з метою виховання правопорушника й запобігання вчиненню ним нових правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту.

Крім того, відповідно до статті 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" чи Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків".

Так, у п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Згідно п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить направлення кривдника на проходження програм для кривдників. Разом з тим, суб`єктами відповідальними за виконання програм для кривдників є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування, які організовують та забезпечують проходження кривдниками таких програм (ч. ч. 1, 2 ст.28 згаданого Закону).

Відповідно до ч. ч. 6, 8, 9 ст.28 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством. У разі неявки кривдника для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів. Притягнення кривдника до відповідальності за не проходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про необхідність направлення ОСОБА_1 до Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 4а, на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", строком на 6 місяців.

В порядку ч.5 ст.283 КУпАП суд вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.

Керуючись ст.ст.33, 173-2, 251, 252, 283-285 КУпАП, Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", суд -

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у вигляді арешту строком на 5 (п`ять) діб.

Строк адміністративного арешту відраховувати з моменту затримання особи.

Копію постанови направити до Дніпроовського УП ГУНП в м. Києві для виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що судовий збір має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником судового збору у вищезазначений строк, постанова про накладення судового збору надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Направити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , до Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 4а, для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк 6 (шість) місяців.

Роз`яснити, що у разі неявки ОСОБА_1 для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів.

Притягнення кривдника до відповідальності за не проходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму.

За умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, передбачена кримінальна відповідальність ст. 390-1 КК України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

м. Києва Ю.В. Іваніна