Справа № 219/2009/22
Провадження № 3/219/994/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2022 року Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Шевченко Л.В., з участю секретаря судового засідання Брагіної М.В., прокурора Бурлучука С.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від заступника начальника Управління стратегічних розслідувань в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 04.04.2001 Артемівським РВ УМВС України в Донецькій області, яка працює головним бухгалтером Соледарського комунального підприємства «Водоканал», зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

17.02.2022 оперуповноваженим Управління стратегічного розслідування в Донецькій області ДСП НП України старшим лейтенантом поліції Кухтіним П.П. складено протокол про адміністративне правопорушення № 83 стосовно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В протоколі зазначено про те, що на підставі наказу директора СКП «Водоканал» № 2-К від 09.01.2019 «Про прийняття на роботу ОСОБА_1 » ОСОБА_1 призначено на посаду головного бухгалтера комунаьного підприємства з 10 січня 2019 року.

Відповідно до Статуту Соледарського комунального підприємства «Водоканал» (далі - Підприємство), затвердженого рішенням міської ради від 26.01.2017 № 7/2-51 СКП «Водоканал» є комунальним унітарним підприємством. Власником Підприємства є Соледарська міська територіальна громада в особі Соледарської міської ради.

Соледарське комунальне підприємство «Водоканал», у розмінні статті 81 ЦК України, є юридичною особою публічного права.

Таким чином, ОСОБА_1 , займаючи посаду головного бухгалтера СКП «Водоканал», є посадовою особою юридичної особи публічного права.

Відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

На підставі вищезазначеного, ОСОБА_1 є суб`єктом, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», та зобов`язана щорічно до 1 квітня подавати декларацію за минулий рік.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру декларацій ОСОБА_1 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік лише 14.06.2021 о 16:14 годин.

Відповідно до послідовних дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 в період з 01.01.2021 по 14.06.2021, остання розпочала вчиняти дії, спрямовані на подачу декларації лише 10.06.2021 о 16:33 годин та успішно подала 14.06.2021 о 16:14 годин.

Вказана особа, усвідомлюючи наслідки своїх дій, мала можливість вчасно подати декларацію за 2020 рік, а саме починаючи з 01.01.2022 по 31.03.2021. Поважних причин щодо несвоєчасного декларації встановлено не було.

Отже, ОСОБА_1 , займаючи посаду головного бухгалтера Соледарського комунального підприємства «Водоканал», будучи згідно з пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, будучи ознайомленою з вимогами Закону про необхідність щорічно подавати декларацію особи, уповноваженої нам виконання функцій держави або місцевого самоврядування, порушуючи вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин, 14.06.2021 о 16:14 годин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судове засідання, яке проводилося у дистанційному режимі, ОСОБА_1 не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Разом з тим, 13.09.2022 надіслала заяву (вх. № ЕП-3384/22), в якій надала пояснення, що працюючи на посаді головного бухгалтера СКП «Водоканал», не знала про те, що вона зобов`язана була подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Керівник чи інша посадова особи підприємства, яка повинна здійснювати контроль за дотриманням норм ЗУ «Про запобігання корупції», їй про такий обов`язок не повідомляли. Просила суворо не карати, оскільки через воєнний стан втратила роботу, з квітня місяця є внутрішньо переміщеною особою, вимушена винаймати жито, бо її квартира у с. Опитне Бахмутського району знищена через бойові дії.

19.09.2022 ОСОБА_1 надіслала на адресу суду довідку про те, що вона зареєстрована як внутрішньо переміщена особа та просила розглядати справу без її участі.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що справу можна розглядати без участі особи, яка повідомлена належним чином про час та дату розгляду справи, повідомила суд про можливість розгляду справи без її участі.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , заслухавши думку прокурора, встановив наступне.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП особи притягаються до адміністративної відповідальності за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Примітка до цієї статті визначає, що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у своєму Інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Позиція щодо обов`язкової наявності прямого чи непрямого умислу як суб`єктивної сторони правопорушення, пов`язаного з корупцією, висловлена у постановах Київського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року у справі № 761/34041/18, апеляційного суду м. Києва від 31 січня 2018 року у справі № 752/15993/17, апеляційного суду Харківської області від 27.09.2017, апеляційного суду Черкаської області від 19.09. 2017.

Станом на час вчинення правопорушення стаття 1 Закону України «Про запобігання корупції» передбачала, що цей Закон визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Відповідно до ст.255 КУпАП визначено, що особами, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені ст.172-4- 172-9 КУпАП (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище), є уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Наказом Національної поліції України від 23.10.2019 року № 1077 затверджено Положення про Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Наказом начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України № 17 від 06.11.2019 року затверджено Положення про Управління стратегічних розслідувань в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, тобто Управління є структурним підрозділом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України та згідно із законодавством України має завданням протидію корупції серед посадових осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», вжиття заходів з метою виявлення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та їх припинення відповідно до законодавства України

Згідно ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої ст.3 цього Закону особами, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є: а) посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, члени Ради Національного банку України (крім Голови Національного банку України), особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі.

Згідно п. 17 РОЗ`ЯСНЕННЯ НАЗК щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларацій та повідомлень про суттєві зміни в майновому стані) для подання декларації за 2020 рік для з`ясування питання, чи належить та або інша юридична особа (об`єднання юридичних осіб) до юридичних осіб публічного чи приватного права, необхідно аналізувати всю сукупність нормативно-правових актів та правовстановлюючих документів, які визначають правовий статус безпосередньо цієї юридичної особи (об`єднання). Під посадовими особами юридичних осіб публічного права, насамперед комунальних та державних установ і підприємств, слід розуміти осіб, які мають повноваження здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції. У разі визначення посадових осіб на державних підприємствах слід брати до уваги положення ч. 3 ст. 65 ГК України. Так, посадовими особами підприємства є керівник, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємств.

Відповідно до статуту Соледарського комунального підприємства «Водоканал» Підприємство є комунальним унітарним підприємством, Власником якого є Соледарська міська рада. Підприємство є юридичною особою публічного права з дня його державної реєстрації (п.4.1 Статуту). Підприємство діє на основі повної господарської самостійності, самоврядування та самоокупності, має відокремлено майно, самостійний баланс (п.4.9). Підприємство не несе відповідальність по зобов`язаннях Засновника (тобто Соледарської міської ради) (п.5.3 Статуту), Засновник не несе відповідальність за зобов язаннями Підприємства (п.5.4 Статуту). Джерелами формування майна Підприємства є комунальне майно, передане Підприємству на підставі рішення Засновником та закріплюється за Підприємством на праві господарського відання, є власністю Соледарської об єднаної територіальної громади в особі Соледарської міської ради (п.8.1, 8.2).

Положеннями Статуту комунального підприємства «Водоканал» визначено, що головний бухгалтер підприємства призначається на посаду директором підприємства.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення № 83 від 17.02.2022 року складений уповноваженою на те посадовою особою, визначеною статтею 255 КУпАП та стосовно суб`єкта декларування відповідно до положень Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно зі ст. 257 КУпАП протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, разом з іншими матеріалами у триденний строк з моменту його складення надсилається до місцевого загального суду за місцем вчинення такого правопорушення.

Однак, даний припис був порушений Управлінням стратегічного розслідування в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, оскільки матеріали разом з протоколом надіслані суду в серпні 2022 року, тоді як протокол складено 17.02.2022.

Частиною 3 ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Для визначення початку перебігу строку притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

У протоколі № 83 стосовно ОСОБА_1 зазначено, що датою вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, є 14.06.2021, тобто дата подачі декларації за 2020 рік. Суд зауважує, що правопорушення дійсно вчинене ОСОБА_1 14 червня 2021 року, тому дворічний строк з моменту вчинення не пройшов.

Також у протоколі зазначено, що датою виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є факт виявлення складу правопорушення, а саме дата складання зазначеного протоколу 17.02.2022.

Разом з тим, суд не може погодитися з таким твердженням про дату виявлення правопорушення з огляду на таке.

З аналізу норм закону вбачається, що адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, є виявленим з дня коли про його вчинення суб`єктом декларування стало відомо посадовим особам компетентного органу, яким, за даною категорією справ, є не тільки Національне агентство з питань запобігання корупції, а і національна поліція, що встановлюється при судовому розгляді справи в кожному окремому випадку, за наявними процесуальними документами.

Протокол про адміністративне правопорушення має бути складений невідкладно. Адже не виправдане зволікання чи навмисне затягування при складанні протоколу може призвести до ухилення правопорушника від відповідальності, або неможливості накладення адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням передбачених законом строків згідно п. 7 ст.247 КУпАП.

Диспозицією ч. 3 ст. 38 КУпАП прямо передбачені строки накладення адміністративного стягнення з урахуванням дня виявлення правопорушення посадовими особами компетентного органу, а не з моменту здобуття можливості у посадової особи компетентного органу здійснити процесуальні дії за участі особи, яка вчинила правопорушення, що пов`язано з правовими наслідками при визначенні строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, а також з оцінкою доказів, щодо їх допустимості з огляду на отримання у межах цих строків.

Факт виявлення адміністративного правопорушення не є тотожнім факту складання протоколу. Це різні юридичні факти: виявлення факту адміністративного правопорушення це отримання органом, уповноваженим на складання відповідного протоколу, відомостей про вчинення такого правопорушення та особу, яка його вчинила. В той час як складання протоколу про адміністративне правопорушення це процесуальні діїсуб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення

Тобто момент виявлення адміністративного правопорушення та його фіксування в результаті заходів, проведених уповноваженим органом (посадовою особою), спрямованих на встановлення обставин справи про адміністративне правопорушення, є двома різними юридичними фактами.

Такі правові висновки містяться у постановах Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 10.07.2020 у справі № 420/647/19 та від 14.08.2018 у справі № 166/46/17.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.11.2021 звертаючись із запитом 5363/55/104/01-2021 до голови Соледарської міської ради начальник Управління стратегічних розслідувань в Донецькій області Національної поліції України Розумяка Р. вказує, що "вжитими заходами встановлено, що ОСОБА_1 будучи посадовою особою юридичної особи публчного права та згідно п.п. "а" п.2 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" є суб`єктами відповідальними за вчинення правпорушень пов`язаних з корупцією, порушуючи вимоги ст.45 Закону України "Про запобігання корупції" несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік.

16.12.2021 (вих. № 5980/55/104/02-2021) заступником начальника УСР в Донецькій області направлено запит до Управління спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агента з питань запобігання корупції про надання інформації щодо послідовності дій користувача ІТС ОСОБА_1 із зазначенням дати, часу, ір-адрес та тривалості сесій у період часу з 01.01.2021 по 15.06.2021 (а.с.43). При цьому у запити зазначається про те, що ОСОБА_1 несвоєчасно подала декларацію за 2020 рік 15.06.2021.

30.12.2021 УСР в Донецькій області отримало відповідь на запит щодо послідовності дій користувача ОСОБА_1 (а.с.44-52). Додаткових перевірок не проводилося.

Суд звертає увагу на положення ч. 2 ст. 254 КУпАП, які передбачають, що протокол про адміністративне правопорушення у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Втім, протокол про адміністративне правопорушення № 83 був складений лише 17.02.2022.

Супровідний лист для направлення адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 для розгляду до суду зареєстрований за вих. № 690/55/104/03-2022 від 21.02.2022 (а.с.1).

Зі штемпелю на поштовому конверті (а.с.65) вбачається, що, протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 з доданими до нього був прийнятий у поштовому відділенні для відправки до Артемівського міськрайонного суду (на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська) 28.08.2022.

Вказані матеріали надійшли до суду та були зареєстровані 05.09.2022 за вх. № 6020/22.

Науково-експертний висновок відділу проблем державного управління та адміністративного права Інституту держави і права ім. В.М. Корецького Національної академії наук України на запит Генеральної прокуратури у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ст.172-5 "Порушення встановлених законом обмежень щодо одержання подарунків" Кодексу України про адміністративні правопорушення, доданий до матеріалів справи, не приймається до уваги, оскльки не є законодавчим актом та висновком експерта, що підлягає оцінці при розгляді даної справи.

З огляду на встановлені факти, на переконання судді, є помилковим вважати моментом виявлення вчиненого правопорушення момент складання протоколу, а саме 17.02.2020, оскільки станом на 16.11.2021, 16.12.2021, 30.12.2021 УСР в Донецькій області вже було відомо про несвоєчасність подання ОСОБА_1 декларації.

Отже, на переконання суду, днем виявлення правопорушення є дата направлення первинного запиту до Соледарськох міської ради, а саме 16.11.2021. Тобто саме із зазначеної дати слід починати відрахування відповідного строку для притягнення особи до адміністративної відповідальності. При цьому, суд також вважає за необхідне зазначити, що на момент звернення Управління стратегічних розслідувань із запитом від 16.11.2021 року, фактично ОСОБА_1 вчинила правопорушення: несвоєчасне подання щорічної декларації, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Враховуючи закріпленні повноваження Департаменту стратегічних розслідувань щодо моніторингу та аналізу дотримання антикорупційного законодавства особами на які поширюються положення ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», збору та перевірки відповідної інформації, аналізуючи також зміст відповідного запиту, на момент звернення із відповідним запитом в Департаменту стратегічних розслідувань вже були наявні відомості стосовно порушення ОСОБА_1 положень ст. 172-6 ч.1 КУпАП.

Оскільки, з листа Управління стратегічних розслідувань Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України вбачається, що саме 16.11.2021 року уповноважені особи направили запит щодо надання матеріалів що стосуються призначення на посаду головного бухгалтера ОСОБА_1 , копії Статуту підприємства - юридичної особи публічного права "Водоканал" тощо для складення протоколу щодо ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, то саме зазначена дата є днем виявлення адміністративного правопорушення та саме з неї слід починати відрахування відповідного строку для притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення може бути накладено в межах шести місяців відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП, а саме до травня 2022 року включно.

Враховуючи вищенаведене, оскільки на момент прийняття оскаржуваної постанови, встановлений ч. 4 ст. 38 КУпАП строк для накладення адміністративного стягнення вже сплив, таким чином, провадження по вказаній адміністративній справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, згідно з положеннями якого провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Щодо встановлення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях (зокрема, у справі «Корнєв та Карпенко проти України») зазначав, що провадження у справах про адміністративні правопорушення з урахуванням серйозності наслідків для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є тотожнім по своїй суті кримінальному переслідуванню особи. Тому у таких провадженнях мають бути дотримані всі гарантії прав, як і у кримінальних провадженнях.

Так, одним з основоположних принципів кримінального провадження щодо особи (а отже, і провадження у справі про адміністративне правопорушення) є принцип презумпції невинуватості, який гарантований статтею 62 Конституції України та статтею 17 КПК України.

Згідно з цим принципом особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевказане правило, цей правовий принцип має бути дотриманий під час провадження у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Втім, у справі відсутні достатні докази, які б поза розумним сумнівом підтверджували умисел ОСОБА_1 на несвоєчасне подання декларації до НАЗК.

У даному випадку відсутність у ОСОБА_1 умислу, направленого на вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, свідчить про відсутність однієї із складових його елементів, а саме суб`єктивної сторони, а отже і складу адміністративного правопорушення в цілому.

З урахуванням викладеного, згідно з п.7 ст.247 КУпАП якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення цей строк закінчився, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. 38, 172-6 ч.1, 247, 284, 287 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.В.Шевченко