Справа № 444/1432/22
Провадження № 3/444/783/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2022 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Козакевича Р. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 01.11.1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу серії ААБ № 172715 від 11 липня 2022 року ОСОБА_1 11 липня 2022 року о 21 год. 05 хв. на автомобільній дорозі Т14-25 Миколаїв-Комарно-Городок, Івано-Франкове- Жовква-Кам`янка-Бузька-Бібрка, 102 км+400 м, керував транспортним засобом марки «Volkswagen», модель «Transporter», державний номерний знак НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820, тест № 659, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , із пред`явленим звинуваченням та викладеним у протоколі не погодився та пояснив, що дійсно 11 липня 2022 року він керував транспортним засобом, був зупинений працівником поліції.

Працівник поліції вимагав від нього поліс обов`язкового страхування та техогляд.

На що він заперечив, оскільки являється учасником бойових дій в Афганістані, крім того автомобіль, яким він керував, має двигун до 2.5 л.

В подальшому працівник поліції висловив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, від чого він не відмовлявся.

Продувши один раз в технічний засіб у виді телефону з трубочкою, відобразилася помилка і напис «НЕ ГОТОВО» і працівник поліції сказав продути ще раз в ту ж саму трубку. Після другого разу помітив результат 0,51 проміле.

Ствердив, що здивувався побаченим, працівник поліції заявив, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що з даним результатом був незгідний, оскільки алкоголю не вживав.

Підпису в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зокрема в графі « з результатом згоден» він не ставив. Йому працівники поліції не давали на підпис даний акт.

Пригадує, що підписи ставив лише в протоколі, в тих місцях, в яких вказували працівники поліції. Водночас працівники поліції не дали можливість надати письмові пояснення.

Також зазначив, що не ставив підпис в квитанції приладу «Драгер».

Працівники поліції не роз`яснювали йому про можливість поїхати в медичний заклад для огляду на стан алкогольного сп`яніння та не пропонували поїхати в медичний заклад.

Йому працівники поліції не показували і не видавали направлення на огляд в медичний заклад, при цьому жодне направлення при ньому не складалося.

Крім того наголосив суду, що він не був відсторонений від керування транспортним засобом, а після складення матеріалів справи, сів за кермо, на що працівники поліції не висловлювали жодних зауважень чи застережень, поїхав додому як водій.

Екіпаж поліції їхав попереду, а він за ними.

Якби працівники поліції вважали, що він дійсно перебуває в стані алкогольного сп`яніння, то відсторонили б його від керування транспортним засобом, а не надали можливість продовжити рух автомобілем.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Козакевич Ростислав Васильович подав на адресу суду письмове клопотання, яке підтримав в судовому засіданні, про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Зокрема клопотання мотивоване тим, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в графі «з результатом згоден» відсутній підпис ОСОБА_1 , що підтверджує правдивість пояснень ОСОБА_1 про те, що він був незгідний з результатом проведеного огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу «Alcotest Drager».

Звернув увагу, що при ознайомленні з матеріалами справи ОСОБА_1 заперечував, що ним ставився підпис у квитанції приладу «Драгер».

Вказав, що коли, як про це зазначав ОСОБА_1 , він висловив незгоду із результатом огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу «Драгер», яка виразилася спочатку у подиві, а в подальшому у запереченні результату, запереченні вживання алкоголю, працівники поліції зобов`язані були запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому медичному закладі у лікаря.

Однак, жодних доказів цього нема, навпаки його підзахисний заперечує, що йому працівником поліції пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Наголосив, що згідно ч. 2 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Ствердив, що з долученого до матеріалів справи електронного носія (диску) вбачається наявність двох фрагментів відеозапису, один з нагрудної камери патрульного працівника поліції, інший з відеореєстратора з автомобіля.

Вважає, що з відеозапису з нагрудної камери вбачається, що ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння, але дане відео не містить звуку, однак візуально вбачається, що ОСОБА_1 висловлює подив побаченим результатом.

Представлені відеозаписи не надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, детально відновити послідовність подій, що свідчить про порушення безперервності відеозйомки, а зазначений відеозапис не є цілісним (повним).

Вважає, що даний доказ не може братися до уваги судом та бути належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначив, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, що направлення на огляд в медичний заклад складалося за участі ОСОБА_1 , що він з таким ознайомлювався, йому роз`яснювалася можливість пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Вказує, що у справі відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення його підзахисним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки протокол складений з грубими порушеннями, матеріали справи містять суперечливі дані та порушено процедуру огляду особи, ОСОБА_1 , на стан сп`яніння, що встановлена ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України, 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, що тягне недійсність такої.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, вивчивши клопотання адвоката, проаналізувавши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази кожен окремо та їх в сукупності, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9а водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для з`ясування всіх обставин справи судом було витребувано відеозаписи зі звуком подій, пов`язаних зі справою із Відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції, а також здійснено виклик працівника поліції, який складав матеріали справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , зокрема протокол.

Відеозаписи на першу вимогу суду із відділу поліції не надійшли, незважаючи на належне отримання такої.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка поліцейський СРПП Відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції у Львівській області ОСОБА_2 , який був приведений до присяги, попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка та за відмову від давання показань без поважних причин, показав, що дійсно здійснював огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу «Драгер», який показав, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак він з результатом був незгідний, в той же час йому пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, але ОСОБА_1 від такого відмовився.

Як наслідок, відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначив, що не пригадує чи роз`яснювалися права та обов`язки ОСОБА_1 , чи велася відеозйомка подій безперервно.

Щодо відсутності підпису ОСОБА_1 в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в графі «з результатом згоден» на запитання адвоката відповів, що чітко причин не пам`ятає, однак коли особа відмовляється від підпису, то, на його думку, запису про відмову не потрібно робити.

Підтвердив, що дійсно, на оглянутих в судовому засіданні відеозаписах, які долучені до матеріалів справи, відсутній звук, однак зазначив, що він мав можливість раніше на власному телефоні переглядати відеозаписи події зі звуком.

Врахувавши надані працівником поліції покази про те, що йому відомо про наявність відеозапису подій зі звуком, судом було оголошено перерву та повторно витребувано відеозаписи із Відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції, однак незважаючи на те, що уповноваженими особами відділу поліції було отримано також і належним чином повторну вимогу суду, відеозапис на час розгляду справи в суді так і не був отриманий та долучений до матеріалів справи.

Згідно ч. 1, 2 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Тобто, як вбачається з наведеного, відеореєстратор поліцейського повинен бути ввімкнений від самого початку контакту з особою до закінчення складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно цієї особи.

В той же час наявні відеозаписи, які до того ж є без звуку, мають фрагментний характер, матеріали справи не містять жодних підтверджень про те, що відеозйомка велася безперервно.

Відеозапис може бути визнано належним та допустимим доказом у відповідній справі про адміністративне правопорушення за умови дотримання працівником патрульної поліції вимог щодо порядку застосування такого технічного засобу, зокрема і знаходження його в безперервному режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами.

Згідно ч. 3, 5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд враховує те, що у своїх показах свідок, складач протоколу, працівник поліції, який і проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, підтвердив, що ОСОБА_1 був незгідний із результатом проведеного огляду поліцейським за допомогою технічного засобу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу.

У справі відсутні належні та допустимі докази, які б беззаперечно підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки процедура проведення огляду водія на стан сп`яніння зафіксована на відеозаписі, який носить фрагментний характер, крім того відеозапис не містить звуку, що позбавляє суд можливості перевірити дотримання процедури проведення огляду, чи пропонувалося працівником поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, у разі, якщо пропонувалося, чи відмовлявся ОСОБА_1 від проходження такого огляду, про що зазначав складач протоколу.

Також відсутні докази, що в присутності ОСОБА_1 складалося направлення для проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, що він з таким ознайомлювався, що йому роз`яснювалися наслідки відмови від проходження огляду в медичному закладі.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та покази працівника поліції не можуть бути покладені в основу доведеності вини особи.

Матеріалами справи не спростовані покази ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно п. 4 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Ч. 3 ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

А тому суд приходить до висновку, що справа про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, відсутні належні та допустимі докази вини останнього.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, статтями 266, 283, ч. 2 ст. 284, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення- закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: Зеліско Р. Й.