Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/269/22 Головуючий у суді І-ї інстанції Ханас М. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2022 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретаря судового засідання Рябко А.Ю., захисника особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Медвідь В.А., розглянувши у порядку апеляційного перегляду в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисникана постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05.08.2022, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05.08.2022 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн 20 коп.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 12.06.2022 о 20 год 40 хв, на автодорозі Т 0207 в с. Хащувате Голованівського району Кіровоградської області, керував транспортним засобом марки SKODA OCTAVIA, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів), від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Drager Alcotest 6810 та в найближчому закладі охорони здоровя відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою суду захисник-адвокат Медвідь В.А. в інтересах особи, щодо якої склали протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у апеляційній скарзі просить скасувати постанову районного суду як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує на те, що п. 6 Розділу II Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Також, п. 4 Розділу X Інструкції № 1395, яка стосується безпосередньо оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, передбачає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Крім того, п. 2 Розділу II цієї Інструкції передбачено, що за наявності свідків протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами.

Законом України № 1231-ІХ від 16.02.2021, який набрав чинності 17.03.2021 та яким внесені зміни до ст. 266 КУпАП, передбачено в п. 3 Розділу II Прикінцевих положень, що Кабінету Міністрів України у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом необхідно привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Станом на 12.06.2022 вказані Інструкції приведені у відповідність не були, а отже працівники поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП зобов`язані керуватися вказаними положеннями Інструкцій та у разі відмови ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, зафіксувати цю подію у присутності двох свідків.

Визнаючи необов`язковою явку вказаних у протоколі свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які за клопотанням захисника неодноразово судом викликались, проте жодного разу не з`явились, причини неявки суду не повідомляли, Гайворонський районний суд послався на ч. 2 ст. 266 КУпАП зазначивши, що участь свідків під час проведення огляду водія із застосуванням технічних засобів відеозапису є необов`язковою.

Однак, в той же час, суд першої інстанції в якості доказів вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП послався на письмові пояснення зазначених у протоколі свідків викладених на надрукованих бланках та заповнених працівником поліції із підписом відповідних свідків, не допитавши їх в судовому засіданні.

Крім того, вказує і на те, що носій «DVD диск», який суд першої інстанції визнав належним доказом вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП містить сім відеофайлів. Запис розпочинається о 20 год 54 хв, а закінчується о 22 год 56 хв. Тобто запис мав би здійснюватися 2 години 2 хвилини. Натомість загальна тривалість всіх сімох відеофайлів на носієві «DVD диск» складає лише 45 хвилин.

Викладене свідчить про те, що або відеореєстратор примусово виключався у момент відео-фіксації, або відеозапис змінювався (редагувався) особою, яка копіювала його на носій «DVD диск», що прямо заборонено Інструкцією № 1026.

Вказує і на те, що оскільки протокол про адміністративне правопорушення не підтверджений іншими належними доказами, зокрема зазначеними в ньому показаннями свідків та відеозаписом, не може вважатися допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення і слугувати підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

За таких обставин вважає, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є помилковим.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення захисника - адвоката Медвідь В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 та який просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, вивчивши матеріали адміністративної справи, переглянувши долучений до протоколу відеозапис вказаної події та перевіривши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Згідно п. 6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 3-5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №058539 від 12.06.2022 (а.с.1), поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.2-3), відеозаписом події (а.с.4), з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 058539 від 12.06.2022 ОСОБА_1 12.06.2022 о 20 год 40 хв, на автодорозі Т 0207 в с. Хащувате Голованівського району Кіровоградської області, керував транспортним засобом марки SKODA OCTAVIA, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів), від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Drager Alcotest 6810 та в найближчому закладі охорони здоровя відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. (а.с.1)

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що містяться в матеріалах справи, згідно яких вони 12.06.2022 заступили на чергування на блокпост та близько 20:40 год ними зупинено автомобіль SKODA OCTAVIA, номерний знак НОМЕР_1 . Під час перевірки документів вони помітили, що водій поводить себе неадекватно, а з салону автомобіля чути різкий запах алкоголю, тому вони відразу викликали працівників поліції. Після приїзду працівників поліції водію автомобіля ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спягніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 та в найближчому закладі охорони здоровя, але ОСОБА_1 у їх присутності від проходження такого огляду відмовився. (а.с.2,3)

З досліджених під час апеляційного перегляду справи відеозаписів події від 12.06.2022, зафіксовано, що на блокпосту стоїть автомобіль біля якого знаходиться водій. В ході спілкування працівником поліції встановлено, що водієм є ОСОБА_1 , якомуполіцейський запропонував пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що водій спочатку погодився, однак коли працівник поліції підійшов до ОСОБА_1 з приладом Драгер, останній категорично відмовився проходити такий огляд. На уточнююче питання поліцейського: «чи правильно він розуміє, що водій відмовляється проходити такий огляд на місці зупинки транспорту, так і у закладі охорони здоров`я», ОСОБА_1 в категоричній формі вказав: «так відмовляюсь». Надалі працівником поліції роз`яснено водієві ОСОБА_1 , що за відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння на останнього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також розяснено йому права.

З наступних записів вбачається, що водій ОСОБА_1 перебуває у кайданках, поводить себе агресивно по відношенню до працівників поліції, погрожує їм, виражається нецензурною лайкою. З відеозапису № 0000000__0006, зокрема у проміжок часу 22:35:40 - 22:35:53 ОСОБА_1 під час спілкування з працівником поліції особисто повідомив, що випив шампанського і коньяку. (а.с.4)

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Надавши оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Так, ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, складено протокол про адміністративне правопорушенні з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дані відеозапису дослідженого судом апеляційної інстанції, з достовірністю вказують на факт відмови ОСОБА_1 від проходження перевірки на предмет перебування його в стані алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи позицію апелянта, що проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, з огляду на положення п. 6 Розділу II Інструкції № 1452/735 та п. 4 Розділу X Інструкції № 1395 має відбуватися за участю двох свідків, а отже визначення судом першої інстанції явки в судове засідання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як необов`язкової, і послання на їх письмові показання, без їх допиту в судовому засіданні є незаконним, апеляційний суд зазначає таке.

Законом України від 16.02.2021 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», внесено зміни, зокрема до ст. 266 КУпАП, що набрали чинності 17.03.2021, та з цього часу закон надає можливість поліцейським під час проведення огляду осіб застосовувати технічні засоби відеозапису, та лише в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

При цьому, логічне тлумачення положень ч. 2 ст. 266 КУпАП дає підстави вважати, що застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису є належним та допустимим доказом під час провадження у справах за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не залежно від того, чи технічними засобами відеозапису зафіксовано сам огляд особи на стан сп`яніння, що проводився на місці, чи такими засобами зафіксовано відмову особи від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Залучення свідків до огляду на стан сп`яніння, а так само фіксації відмови водія від огляду, є обов`язковим лише у разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису.

При цьому апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що положення статті 266 КУпАП в частині порядку проведення огляду водіїв на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічних засобів відеозапису без присутності двох свідків, є чітко визначеними, мають вищу юридичну силу порівняно з пунктом 6 розділу II Інструкції № 1452/735, на який посилається апелянт, та на цей час суперечить вимогам частини 2 статті 266 КУпАП.

До того ж пунктом 3 Розділу ІІ «Прикінцеві положення Закону України №1231-IX від 16 лютого 2021 року, яким було внесено зміни до ст. 266 КУпАП, було зобов`язано Кабінет Міністрів України у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Що стосується доводів апелянта про порушення п. 4 Розділу Х Інструкції №1395, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки наказом МВС України від 05.11.2021 № 808, означений пункт Інструкції №1395 приведений у відповідність з ч. 2 ст. 266 КУпАП. Зазначені зміни почали діяти з 04.01.2022.

Посилання ж суду першої інстанції на письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , без їх безпосереднього допиту у судовому засіданні само по собі не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки як зазначено в оскарженій постанові, обставини вчинення даного правопорушення підтверджується насамперед іншими обєктивними доказами, а саме відповідними відеозаписами події від 12.06.2022. Тобто, в даному випадку письмові показання вказаних свідків, не стали визначальними доказами в даній справі.

Твердження апеляційної скарги про те, що відеозаписи є неналежним доказом, оскільки відсутній цільний фрагмент відеозапису з нагрудної камери поліцейського,не може бути прийнято до уваги, так як відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі, яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що усі обставини, які мають значення для даної категорії справ, зафіксовані на доданих до матеріалів справи відеозаписах, у звязку з чим суд апеляційної інстанції вважає такий доказ достовірним, належним та допустимим.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаних відеозаписів стороною захисту не надано. Не встановлено таких даних і під час апеляційного розгляду справи. Більше того, вся інформація, яка зафіксована на відеозаписах стороною захисту не оспорюється.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримані вимоги закону щодо засвідчення факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому твердження апелянта про зворотне не заслуговують на увагу.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необгрунтовані та спростовуються сукупністю даних, що містяться в матеріалах провадження.

Відтак, згідно сукупності досліджених доказів, судом правильно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмови від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Врахувавши вказані обставини місцевий суд призначив ОСОБА_1 мінімально можливе адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що могло бути підставою скасування судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги захисника особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Медвідь В.А. про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 ч. 8 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Медвідь В.А. залишити без задоволення, а постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05.08.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Ремез П.М.