КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
унікальний номер справи № 369/8361/21
апеляційне провадження № 33/824/101/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Білич І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Максимчука Олега Анатолійовича на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 через свого захисника подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у зв`язку із відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначаючи, що суд неповно з`ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема вказуючи, що матеріали справи не містять доказів керування транспортним засобом, оскільки на момент прибуття працівників поліції, які прибули на виклик щодо обставин ДТП, ОСОБА_1 разом з товаришем відпочивав в АДРЕСА_2 у батька товариша, автомобіль був там припаркований. Крім того, матеріали справи не містять жодного посилання на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров'я.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Максимчук О.А.підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити з наведених в ній підстав.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення осіб, що з`явилися, суд вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами поданої апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 233977 від 13 червня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 13 червня 2021 року о 04 год. 40 хв. в АДРЕСА_2, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, а саме: керував транспортним засобом Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з рота, нестійка хода, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху,

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції та поясненні свідків.

В той же час доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У судовому засідання ОСОБА_1 заперечив викладені в протоколі обставини та надав пояснення, що відповідають змісту апеляційної скарги, зауваживши, що він разом з товаришем ОСОБА_4 приїхали до його в АДРЕСА_2 та припаркував свій автомобіль у дозволеному місці. Після чого вони дійсно розпивали спиртні напої, проте за кермом ніхто не перебував (сиділи на лавочці під будинком). Згодом, приїхали працівники поліції на виклик одного з мешканців будинку щодо обставин ДТП, оскільки сусід вважав, що ОСОБА_1 при паркуванні автомобіля пошкодив його транспортний засіб. При цьому, працівники поліції перевірили документи та попросили підписати протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Максимчука О.А. надані в судовому засіданні апеляційної інстанції також узгоджуються з доводами апеляційної скарги, зокрема, щодо відсутності факту керування транспортним засобом, відсутності пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому закон порядку.

Зазначене також підтверджується листом Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування НП в Київській області, а саме, що 13 червня 2021 року о 04.37 на спецлінію «102» ГУНП в Київській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_2 трапилося ДТП за участю автомобілів «Пежо» н.з. НОМЕР_2 та «Мерседес», н.з НОМЕР_1 . Цього ж дня о 05.30 на спецлінію «102» ГУНП в Київській області надійшло повідомлення про відміну вищевказаного виклику.

Крім того, у судовому засіданні також був допитаний в якості свідка ОСОБА_5 , який в той день перебував разом з ОСОБА_1 в с. Крюківщина. В своїх поясненнях останній підтвердив обставини зазначені в апеляційній скарзі та надані у судовому засіданні ОСОБА_1 .

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (надалі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я.

Разом з тим на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, що був наданий ГУ НП в Київській області на запит суду першої інстанції не зафіксовано факт руху та/або зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції. На вказаному відеозаписі взагалі відсутній автомобіль ОСОБА_1 , не зафіксовано свідків визначених в поясненнях, а також роз`яснення працівниками поліції відповідно до Інструкції підстав зупинки, підстави вважати наявність ознак алкогольного сп`яніння та необхідності проходження опосвідування на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, не містять достовірних доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем «MersedesBenz» д.н. НОМЕР_1 , 13.06.2021 року о 04 год. 40 хв., та зупинки працівниками поліції даного транспортного засобу по АДРЕСА_2.

Відтак, висновок суду, про те, що відеозапис із нагрудного відеореєстратора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтвердити факт вчинення водієм порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, в даному випадку є необґрунтованими. Оскільки суперечить змісту самого відеозапису, що міститься в даній справі.

За таких обставин, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження того, що працівники поліції зупиняли водія ОСОБА_1 під час керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відсутності доказів факту роз'яснення суті правопорушення та необхідності проходження огляду на стан сп'яніння, а також беручи до уваги показання свідка ОСОБА_5 , у суду відсутні достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 керував в стані алкогольного сп'яніння, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова Києво-Свяошинського районного суду Київської області районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року стосовно ОСОБА_1 підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Максимчука Олега Анатолійовича - задовольнити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у відповідності до положень ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя :