Провадження №: 3/752/1364/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Токман Ю. Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від управління патрульної поліції ГУ Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харків, працюючого директором ТОВ «Газ Енерго Сервіс», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29 листопада 2021 року о 23 год. 13 хв., керуючи транспортним засобом «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_2 , в місті Києві на вул. Ак. Заболотного, 3, на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи присутнім в судовому засіданні 16.06.2022, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Повідомив, що на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager» відмовився, оскільки у працівників поліції не було приладу. Погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога, проте хотів проїхати до лікарні на власному автомобілі.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Корчинська Л.В. просила закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вказала на відсутність в матеріалах справи достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_1 у відмові у проходженні огляду на стан сп`яніння. Послалась на безпідставне складання поліцейськими акту огляду на стан сп`яніння на допомогою приладу «Drager», оскільки огляд фактично не проводився. Вказала, що під час зупинки у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння. Відеозапис проведеної поліцейськими процесуальної дії носить фрагментарний характер, а тому, на думку захисника, є недопустимим доказом.

Також захисник ставила питання про неможливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , котрий після 16.06.2022 не має можливості з`явитись до суду через участь у добровольчому формуванні. Просила викликати в судове засідання працівників поліції для надання пояснень щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов висновку про можливість закінчення судового розгляду за відсутності ОСОБА_1 , зважаючи що останній 16.06.2022 був присутнім в судовому засіданні та безпосередньо надав суду пояснення з приводу заперечення своєї винуватості, після чого в судові засідання неодноразово не з`являвся.

З огляду на передбачені КУпАП строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також наявність у ОСОБА_1 захисника, суд не вбачає порушення права останнього на захист при розгляді справи за його відсутності. Справа надійшла до суду у грудні 2021 року, у сторони захисту було достатньо часу для формування своєї правової позиції та висловлення її перед судом.

За клопотанням захисника в судове засідання викликались працівники поліції, які фіксували адміністратвине правопорушення, однак останні в судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних доказів.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

В судовому засіданні досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 214706 від 29.11.2021, відповідно до якого водій ОСОБА_1 у зв`язку з виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення мови, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, рапорт поліцейського про обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 та виявлення у останнього ознак сп`яніння, а також відеозапис з нагрудної камери поліцейського на підтвердження зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Дослідивши докази, надавши їм оцінку, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння спростовується відеозаписом з бодікамери поліцейського, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспорним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а також відмову останнього на вимогу поліцейського пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи у закладі охорони здоров`я.

Вказаний відеозапис відображає події, що мають значення для правильного встановлення обставин справи, підстав вважати його недопустимим доказом у суду немає.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що він не бажав залишати свій автомобіль, не звільняють його від обов`язку дотримання вимог п. 2.5 ПДР .

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Таким чином, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 (двадцять) коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Ю.Ф. Токман