Справа № 393/419/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року смт Новгородка

Суддя Новгородківського районного суду Кіровоградської області Добрострой О.С., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

Прізвище ОСОБА_1

Ім`я ОСОБА_2

По батькові Володимировича

Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Місце проживання

АДРЕСА_1

Громадянство України

Місце роботи не працює

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ №768034 від 23.09.2022 року слідує, що ОСОБА_3 10.09.2022р. о 22:10 год. у приміщенні будинку, що по АДРЕСА_2 , перебуваючи у нетверезому стані, ображав нецензурною лайкою та виганяв з будинку свою матір ОСОБА_4 , за що передбачена відповідальність по ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи у їх сукупності, суддя приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин повинен провадитися їх судовий розгляд. З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП суддя при розгляді адміністративної справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до диспозиції ч.2 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Суд зауважує, що особою, яка склала даний протокол за ч.2 ст.173-2 КУпАП, не зазначено, що правопорушення вчинено особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано відповідних доказів на підтвердження зазначеної обставини, крім того, зміст суті правопорушення, що викладена в протоколі, не відповідає диспозиції ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

Розглядаючи справу в межах пред`явленого обвинувачення суд не вправі самостійно збирати докази чи виходити за межі зазначеного в протоколі.

Відповідно до ст.129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до ст. 17 Закону України ''Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини'' суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах ''Малофєєва проти Росії'' (рішення від 30 травня 2013 року) та ''Карелін проти Росії'' (рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.1 п.3 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП виносить постанову про закриття справи.

Слід зауважити, що право на справедливий суд гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятою Радою Європи 04.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, відповідно до якої суд встановлює обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи обвинувачення.

Стандарт доведення вини ''поза розумним сумнівом'' означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного ''розумного сумніву'' в цьому, тоді як наявність такого ''розумного сумніву'' у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, суду не надані докази того, що ОСОБА_3 є особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, крім того, зміст суті правопорушення, що викладена в протоколі, не відповідає диспозиції ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що в діях ОСОБА_3 відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, тому провадження по справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33, ч.2 ст.173-2, 247, 276-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови направити ОСОБА_3 та відділенню поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Новгородківський районний суд.

Суддя О.ДОБРОСТРОЙ