Справа № 346/3207/22
Провадження № 3/346/2148/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Валігурська Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ареда, Читинська область, Росія, РНОКПП НОМЕР_1 , , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №288113 від 09.08.2022 року ОСОБА_1 20.07.2022 року близько 20:00 години ухилилась від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України та Закону України «Про охорону дитинства» обов?язків щодо виховання свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній в АДРЕСА_2 , конфліктував з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнала не визнала і суду пояснила. Дала показання про те, що дійсно 20.07.2022 року біля 20:00 години її син ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також ОСОБА_6 гуляли в дворі їх будинку. Діти бігали і в якійсь момент ОСОБА_5 упав. Спочатку хлопець звинуватив у тому, що його штовхнули саме ОСОБА_4 , а вже потім змінив свою позицію і став говорити, що його штовхнув ОСОБА_6 . Як саме все відбулось особисто вона не бачила, оскільки побачила вже безпосередньо той момент коли ОСОБА_5 вже був на землі. Бабуся останнього чомусь стала звинувачувати ОСОБА_4 в тому, що він тримав ОСОБА_5 , поки того Марат бив, але наведене не відповідає дійсності.

Свідок ОСОБА_7 під час судового розгляду пояснила, що про конфлікт між дітьми їй стало відомо зі слів її матері ОСОБА_8 , проте заяву нею було подано щодо батьків ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_5 на ОСОБА_4 не жалівся, проте дійсно сина штовхнули, через що виникли побоювання щодо переламу пальця на руці. Коли розібрались в ситуації, то зрозуміли, що ОСОБА_4 жодних дій не вчиняв по відношенню до ОСОБА_5 .

Так вина ОСОБА_1 згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними судом доказами.

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №288113 від 09.08.2022 року, який містить відомості щодо дати, часу, місця та обставин вчиненого адміністративного правопорушення;

- письмовими поясненнями неповнолітнього ОСОБА_9 від 09.08.2022 року, з яких вбачається, що у дворі будинку він грався із ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 . З даного приводу сказати нічого сказати може. Оскільки не бачив, чи ОСОБА_5 сам впав, чи його хтось штовхнув, оскільки прийшов тоді, коли він вже лежав;

- заявою ОСОБА_7 від 21.07.2022 року, в якій вона просить провести перевірку за фактом неналежного догляду за дитиною на ім`я ОСОБА_6 , який проживає разом з батьками в АДРЕСА_3 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_8 від 21.07.2022 року, з яких вбачається, що 20.07.2022 року близько 20:00 години вона була свідком того, як малолітні хлопці ОСОБА_6 та ОСОБА_12 били її онука, а саме: ОСОБА_13 тримав, а ОСОБА_6 бив ногами, після чого її онук ОСОБА_14 впав та вдарився правою ногою об бордюр. Піднявши онука на переконавшись, що з ним все в порядку, вона схопила за вухо ОСОБА_6 та пішла разом з ним повідомити про вказану подію його маму, яка на це все жодним чином не відреагувала, а навпаки, почала її звинувачувати в тому, що вона вдарила її дитину.

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За нормами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, кваліфікуючою ознакою правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП є ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов?язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тобто при складанні протоколу уповноважена особа повинна встановити, від виконання яких саме обов?язків по відношенню до дітей ухиляються батьки.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків. Отже, диспозиція цієї статті є бланкетною (відсилочною), не конкретизованою, а такою, що скеровує до норм законодавства України, які регулюють обов?язки батьків по відношенню до дітей.

Так відповідно до частин 1-3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім?ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров?я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року №2402-III батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Отже, можна зробити висновок, що об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, а об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає в діях, пов`язаних з ухиленням від виконання покладених на батьків обов`язків, передбачених вищезазначеними нормами.

Тому під час складання протоколу та формулювання обвинувачення, встановленню та доведенню підлягають конкретні дії (бездіяльність), пов`язаних з невиконанням покладених на батьків обов`язків щодо неповнолітніх дітей.

З доданих органом поліції до протоколу про адміністративне правопорушення доказів дійсно слідує, що неповнолітній син ОСОБА_4 проводив свій вільний час разом з іншими дітьми, під час чого відбувся певний конфлікт, проте враховуючи показання свідка, а також подану нею до органу національної поліції заяву можна дійти висновку про те, що претензії виникли щодо батьків неповнолітнього ОСОБА_6 , про що заявляла і свідок ОСОБА_15 у своїх письмових поясненнях. Таким чином дійти висновку про те, що ситуація яка виникла навколо неповнолітнього ОСОБА_5 була обумовлена тими чи іншими діями ОСОБА_4 не можливо, а відповідно відсутні докази того, що така поведінка дитини була пов`язана саме з неналежними виконанням свої батьківських обов`язків матір`ю.

Окрім викладеного, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проте протокол відносно ОСОБА_1 в порушенням вимог ст. 254 КУпАП складено 09.08.2022 року, тоді як інкриміноване порушення мало місце 20.07.2022 року, тобто через дев`ятнадцять днів після виявлення вчиненого правопорушення.

Відповідно ж до позиції Верховного Суду від 31.01.2019 року в справі №760/10803/15-а аналіз правових положень ст. ст. 254, 268 КУпАП дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право користуватися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Позбавлення особи можливості реалізувати надані їй права, які передбачені ст. 268КУпАП, на думку суду касаційної інстанції, не має форму незначних процедурних порушень, а є беззаперечною підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Наведене свідчить, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_16 складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а тому не може вважатись належним доказом з огляду на вимоги ст. 252 КУпАП.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 184 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 33, 184, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Валігурська Л.В.