Справа№ 953/4643/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2022 р. м. Харків

Київський районний суд м.Харкова у складі: головуючої судді - Лисиченко С.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженця с. Красіно, м.Кривій Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, який є гранатометником 2 гранатометного відділення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.4 ст.172-11, ч.3 ст.172-20 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 15.08.2022, старший солдат ОСОБА_1 з 27.05.2022 проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 на посаді гранатометник 2 гранатометного відділення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 . Так, під час проходження військової служби при виконанні обов`язків військової служби, відповідно до ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України старший солдат ОСОБА_1 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок.

ОСОБА_1 13.08.2022 о 17 год. 00 хв., будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на особливий період, нехтуючи військовою дисципліною, під час проходження служби в умовах особливого періоду, самовільно залишив військову частину тривалістю до десяти діб.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, кваліфіковано за ч.4 ст.172-11 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №А4603/118 від 15.08.2022, старший солдат ОСОБА_1 з 27.05.2022 проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 на посаді гранатометник 2 гранатометного відділення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 . Так, під час проходження військової служби при виконанні обов`язків військової служби, відповідно до ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України старший солдат ОСОБА_1 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок.

ОСОБА_1 14.08.2022 о 08 год. 00 хв., будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на особливий період, нехтуючи військовою дисципліною, під час проходження служби в умовах особливого періоду, з`явився на території військової частини НОМЕР_1 в нетверезому стані.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, кваліфіковано за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 05.09.2022 об`єднано в одне провадження справу № 953/4643/22, н/п № 3/953/2375/22 за адміністративним матеріалом відносно солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.172-11 КУпАП зі справою: № 953/4646/22, н/п № 3/953/2376/22 за адміністративним матеріалом відносно солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Відповідно до ст. 3 Конституції України утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Наведені норми корелюють з положеннями, які з метою захисту прав людини визначені в міжнародно-правових документах (п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка була ратифікована Україною 17.07.1997) і вказують на зобов`язання держав-учасниць забезпечити у національному законодавстві кожному «право на справедливий судовий розгляд».

Відповідно до ст.9 Конституції України, Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського Суду з прав людини (далі- ЄСПЛ) як джерело право.

ОСОБА_1 , у судове засідання, призначене на 05.09.2022 не з`явився, про час та день розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. В матеріалах справ містяться заяви ОСОБА_1 , в яких просив судове засідання проводити без його участі. Вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 172-11, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, визнав в повному обсязі, просив суворо не карати.

Згідно з положеннями ст.268 КУпАП інкриміновані ОСОБА_2 адміністративні правопорушення за ч.4 ст.172-11, ч.3 ст.172-20 КУпАП відносяться до правопорушень, по яким присутність особи у судовому засіданні не є обов`язковою.

З урахуванням наведеного, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також з урахуванням положень ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_2 .

Дослідивши надані разом з протоколом про адміністративне правопорушення матеріали, суд установив наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідальність за ч.4 ст.172-11 КУпАП настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб, вчинені в умовах особливого періоду.

Диспозиція ч.3 ст.172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.1, ч.8 ст.4 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" - з моменту оголошення мобілізації в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період - тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація - комплекс заходів здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Суд зазначає, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 № 303 «Про часткову мобілізацію» затверджено Законом від 17.03.2014 в Україні з цього часу діє особливий період. Відповідне рішення уповноваженою особою про його скасування, як і рішення про демобілізацію військовослужбовців, прийнятих на військову службу за контрактом на строк до закінчення особливого періоду, не приймалося.

24 лютого 2022 року Україна зазнала чергового акту збройної агресії з боку Російської Федерації. Відбулося широкомасштабне вторгнення в Україну збройних сил Росії, що триває і досі.

Відповідно до Указу Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.172-11, ч.3 ст.172-20 КУпАП підтверджується доказами, які наявні в матеріалах справи: протоколом про адміністративне правопорушення від 15.08.2022; протоколом про адміністративне правопорушення №А4603/118 від 15.08.2022; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 15.08.2022; випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 168 від 14.08.2022 з позитивним результатом в розмірі 1,84 проміле, який є додатком до протоколу; актом службового розслідування, за підписом офіцера групи цивільно-військового співробітництва штаба лейтенанта Токарева В. від 18.08.2022; наказом Командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 18.08.2022 за №8; заявами ОСОБА_1 від 15.08.2022.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.172-11, ч.3 ст.172-20 КУпАП, доведеною повністю.

При обранні виду адміністративного стягнення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу.

Згідно зі ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за скоєння двох різних адміністративних правопорушень, згідно з вимогами ст. 36 КУпАП, стягнення накладається в межах санкції, встановленої ч.3 ст.172-20 КУпАП, як за більш серйозне правопорушення з числа ним вчинених.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП, суд стягує з правопорушника на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. 40-1, ч. 4 ст. 172-11, ч. 3 ст. 172-20, ст.ст. 245, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених:

- за ч.4 ст.172-11 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

- за ч.3 ст.172-20 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 215 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, остаточним вважати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , підданим стягненню у вигляді штрафу в розмірі двохста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір на користь держави в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

СУДДЯ С.М. Лисиченко