ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/871/22 Справа № 203/4949/21 Суддя у 1-й інстанції - Підберезний Г. А. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю адвоката Братцева Н.С., що діє в інтересах ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу адвоката Братцева Н.С. на постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 лютого 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 496 гривень 20 копійок.

Як вбачається з постанови суду, ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він о 10:20 годин 31.10.2021 року керував транспортним засобом ВАЗ2104 н.з. НОМЕР_1 , на пр. О.Поля, 13 в м. Дніпрі з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. На думку суду, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат Братцева Н.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Також, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, остільки судове засідання відбулось за відсутності ОСОБА_1 та за винесену постанову ОСОБА_1 дізнався лише 08.07.2022 року, та апеляційну скаргу було подано 18.07.2022 року.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а матеріали справи не містять належних доказів, які б вказували на доведеність його вини. На її думку, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

На її думку, відеозапис з бодікамер поліцейських, який долучений до матеріалів справи не має безперервного запису, переривається, у зв`язку з чим неможливо встановити хронологію подій, що відбулась 31 жовтня 2021 року. Крім того, жодних належних та допустимих відео чи письмових доказів, щодо керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом у день складання протоколу, матеріали справи не містять.

Крім того, адвокат вважає, що з зазначеного відеозапису вбачається, що працівниками поліції в порушення вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння, а також Інструкції не було зазначено, який саме стан сп`яніння було у нього встановлено та на підставі яких ознак, а також проходження якого огляду ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд. Відсутнє направлення до медичного закладу на встановлення стану сп`яніння.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортними засобами.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

Адвокат Братцева Н.С. та Бай П.П. в апеляційному суді просили апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду скасувати, та закрити провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Мотиви апеляційного суду.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд виходить з того, що розгляд справи в суді першої інстанції було проведено за відсутності сторін, а копію оскарженої постанови захисником отримано лише 08.07.2022 року, що свідчить про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження та наявність підстав для його поновлення.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції не у повному обсязі дотримався вказаних вимог закону, а висновок щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення є помилковим з огляду на наступне.

Так, приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд послався на наступні письмові докази: рапорт співробітника поліції, письмові поясненнями свідків та відеозапис з нагрудної камери співробітника поліції.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, оскільки зазначені вище письмові докази, у своїй сукупності не можуть беззаперечно свідчити про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Визначення терміну "керуванняя транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З огляду на вищевказані положення Закону, суб`єктом даного адміністративного правопорушення може бути особа, яка керує транспортним засобом та має посвідчення водія.

В той же час, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достовірних відомостей про те, що ОСОБА_1 31.10.2021 року о 10:20 годині керував автомобілем ВАЗ по пр. О. Поля в м. Дніпро, тобто був водієм зазначеного транспортного засобу в розумінні положень ПДР України.

Наявні в матеріалах письмові докази у своїй сукупності підтверджують виключно ту обставину, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, проте не містять належної інформації за яких обставин працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 та чи дійсно вказаний транспортний засіб перебував у русі, що виключає в діях останнього склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, слушними є доводи апеляційної скарги захисника в тій частині, що з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції не вбачається за підозру у стані якого саме сп`яніння ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд та за якими конкретними ознаками, передбаченими Інструкцією, це було виявлено.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як видно з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколу працівників поліції, ОСОБА_1 мав наступні ознаки наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук.

В той же час, як слідує з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вказаних ознак сп`яніння, які були б безумовною підставою для проведення відповідного огляду на стан сп`яніння, апеляційним судом не встановлено.

Також апеляційний суд погоджується з доводами захисника й в тій частині, що працівники поліції не виконали вимоги ч. 1 ст. 266 КУпАП та не відсторонили ОСОБА_2 від керування транспортним засобом, хоча у разі наявності для цього достатніх підстав, як то складання протоколу за підозрою у керування особою транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, зобов`язані це зробити.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка ставиться в провину ОСОБА_3 полягає у відмові особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. З протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису з нагрудних камер працівників поліції не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тобто був суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За вказаних обставин, апеляційний суд доходить висновку, що в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому висновки суду першої інстанції є необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на зібраних у справі письмових доказах, що у даному випадку є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Інших доводів, які б слугували підставою для скасування постанови суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено.

Відтак, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а провадження у справі має бути закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Братцевої Н.С. задовольнити.

Поновити адвокату Братцевій Н.С. строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 лютого 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Братцевої Н.С., -задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 лютого 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, -скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко В.Д.