Провадження № 3/522/9663/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Переверзевої Л.І.,

секретаря судового засідання - Тарнавської В.С.,

прокурора- Острик О.В.,

розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, які надійшли з Департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює директором Одеської спеціалізованої школи №10 І-ІІІ ступенів імені льотчиків-космонавтів Г.Т. Добровольського та Г.С. Шоніна Одеської міської ради Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З Департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань в Одеській області надійшли протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, а саме про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАПвідносно ОСОБА_1 .

Згідно протоколу № 636/2022 від 30.08.2022 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора Одеської спеціалізованої школи №10 І-ІІІ ступенів імені льотчиків-космонавтів Г.Т. Добровольського та Г.С. Шоніна Одеської міської ради Одеської області, будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», а саме - будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, яка прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб`єктом відповідно до ст. 3 ч.1 п 2 п.п. «а» Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172 -7 КУпАП, в порушення ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив Департамент освіти і науки Одеської міської ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення та вчинення дій щодо підписання наказу № 126 к від 10.11.2021 року «Про прийняття на роботу ОСОБА_2 », згідно якого було прийнято на посаду вчителя французької мови Одеської спеціалізованої школи №10 І-ІІІ ступенів імені льотчиків-космонавтів Г.Т. Добровольського та Г.С. Шоніна Одеської міської ради Одеської області ОСОБА_2 , яка є його дружиною та близькою особою відповідно до статті 1 Закону. ОСОБА_2 було прийнято на роботу вчителем французької мови та встановлено їй надбавку у розмірі 20 відсотків посадового окладу з метою підвищення престижності праці та надбавку в розмірі 30 відсотків за вислугу років. Чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172 -7 КУпАП, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї конфлікту інтересів.

Таким чином, під час виконання службових повноважень у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом, зумовленим сімейними стосунками із вчителем французької мови ОСОБА_1 , яка є його дружиною і наявним майновим інтересом у вигляді надання грошових коштів (заробітної плати) та наданням роботи близькій особі. Та його службовими повноваженнями, вираженими у одноосібній службовій можливості ОСОБА_1 забезпечувати раціональний добір і розстановку кадрів, розпоряджатися коштами, що вплинуло на об`єктивність та неупередженість прийняття рішення.

Згідно протоколу № 637/2022 від 30.08.2022 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора Одеської спеціалізованої школи №10 І-ІІІ ступенів імені льотчиків-космонавтів Г.Т. Добровольського та Г.С. Шоніна Одеської міської ради Одеської області, будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», а саме - будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, яка прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб`єктом відповідно до ст. 3 ч.1 п 2 п.п. «а» Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172 -7 КУпАП, в порушення ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», виконуючи передбачені статутом службові повноваження, вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання наказу № 126-к від 10.11.2021 «Про прийняття на роботу ОСОБА_2 », згідно якого було прийнято на посаду вчителя французької мови Одеської спеціалізованої школи №10 І-ІІІ ступенів імені льотчиків-космонавтів Г.Т. Добровольського та Г.С. Шоніна Одеської міської ради Одеської області ОСОБА_2 , яка є його дружиною та близькою особою відповідно до ст. 1 Закону. ОСОБА_2 було прийнято на роботу вчителем французької мови та встановлено їй надбавку у розмірі 20 відсотків посадового окладу з метою підвищення престижності праці та надбавку в розмірі 30 відсотків за вислугу років. Чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Таким чином, під час виконання службових повноважень у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом, зумовленим сімейними стосунками із вчителем французької мови ОСОБА_1 , яка є його дружиною і наявним майновим інтересом у вигляді надання грошових коштів (заробітної плати) та наданням роботи близькій особі. Та його службовими повноваженнями, вираженими у одноосібній службовій можливості ОСОБА_1 забезпечувати раціональний добір і розстановку кадрів, розпоряджатися коштами, що вплинуло на об`єктивність та неупередженість прийняття рішення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вказаних адміністративних правопорушеннях не визнав, посилаючись на те, що ОСОБА_2 є перш за все фаховим спеціалістом, найкращим вчителем, а тому реальний конфлікт інтересів і будь яка упередженість відсутні. Просив закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Прокурор наполягав на тому, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП, у зв`язку з чим просив накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Згідно статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи і вирішення її у точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

Відповідно до ст. 9 ч. 1 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст.172-7КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Диспозиція ч. 2 ст.172-7КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у вчиненні дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Диспозиції зазначених статей є бланкетними і лише описують безпосередньо самі правопорушення, але для повного визначення ознак цих правопорушень відсилають до інших галузей права, тобто до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які визначають правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Зокрема, такі норми мають загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно- документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 порушив ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», однак в протоколах не зазначено який із пунктів даної статті порушив ОСОБА_1 , тобто в порушення вимог ст. 256 КУпАП нормативний акт, який передбачає відповідальність за інкриміновані правопорушення зазначено некоректно. При цьому, суддя не уповноважений змінювати на шкоду особі фабулу правопорушення, а тому враховує такі обставини, як недолік протоколу, який усунути неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»:

- реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Таким чином для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, зобов`язана надати суду докази наявності реального конфлікту інтересів, тобто наявності у правопорушника суперечності між приватним інтересом та його службовими повноваженнями, що впливають на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто, для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення, наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Слід зазначити, що Статутом Одеської спеціалізованої школи №10 І-ІІІ ступенів імені льотчиків-космонавтів Г.Т. Добровольського та Г.С. Шоніна ОМР визначено, що директор закладу: здійснює керівництво педагогічним колективом, забезпечує раціональний добір і розстановку кадрів, створює необхідні умови для підвищення фахового і кваліфікаційного рівня працівників закладу.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_2 , вбачається, що останню нагороджено почесною грамотою відділу освіти Приморської районної адміністрації за високий професіоналізм.

Підписання ОСОБА_1 наказу № 126-к від 10.11.2021 «Про прийняття на роботу ОСОБА_2 », на посаду вчителя французької мови, здійснено саме з метою виконання функціональних обов`язків щодо забезпечення раціонального добору кадрів.

За змістом вищезазначених норм суб`єктивна сторона корупційного діяння характеризується тим, що воно вчинюється лише з корисливих спонукань. Особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага, тобто, навіть при наявності суперечності між особистими інтересами та службовими повноваженнями обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень.

При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

З наданих в судовому засіданні ОСОБА_1 копій документів, вбачається, що ОСОБА_2 в період з 2011 року по 2022 рік, декілька разів звільнялась з займаної посади вчителя французької мови.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів, оскільки в матеріалах справи відсутні докази наявності у ОСОБА_1 суперечності між його приватним інтересом та його службовими повноваженнями, що впливають на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, зокрема не встановлено, що підписанням наказу № 126-к від 10.11.2021 року, завдано певної шкоди.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачений обов`язок суб`єктів, на яких поширюються дія цього Закону, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Однак, відсутність у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів при підписанні наказу № 126-к від 10.11.2021 року, свідчить про відсутність в його діях складу та події адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В той же час, надані суду докази свідчать про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, докази його вини відсутні і відповідно він не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного суд вважає, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, на підставі ст.247КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись статтями 9, 172-7, 245, 247, 251, 280, 283-285 КпАП України, статтями 1-3, 28 Закону України «Про запобігання корупції», -

ПОСТАНОВИВ

Провадження по справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси Лариса ПЕРЕВЕРЗЕВА