Справа № 202/4951/22
Провадження № 3/202/2612/2022
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 вересня 2022 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Ігнатенко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 064289 від 30 липня 2022 року, ОСОБА_1 , 30 липня 2022 року о 01 годині 15 хвилин у м. Дніпро по вул. Байкальська 44, керував транспортним засобом Hyundai д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння за згодою водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Драгер" та результат склав 0,33 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні своєї провини не визнав, пояснив, що 29 липня 2022 року у вечірній час знаходився вдома та випив пляшку пива, оскільки вже не мав наміру нікуди виходити з дому. Однак на початку першої години ночі йому зателефонувала його дружина та повідомила про нещасний випадок, який стався у неї на роботі в результаті якого вона отримала опіки, втратила свідомість та не має можливості приїхати з лікарні додому, оскільки вже діє комендантська година, а тому громадський транспорт та таксі не працює. У зв`язку із зазначеними обставинами він сів за кермо свого автомобіля Hyundai д/н НОМЕР_1 , та поїхав за дружиною. При цьому повідомив, що жадних ознак сп`яніння він у нього не було, він повністю міг керувати своїми діями та оцінювати навколишню обстановку. Після того як він забрав свою дружину з лікарні, він попрямував додому, та на вул. Байкальській у м. Дніпро, він побачив автомобіль патрульної поліції та вирішив звернутись до них за допомогою. Так, він зупинив зазначений автомобіль, та попрохав допомоги щоб доїхати додому, оскільки вже діяла комендантська година, а він випив трохи пива. При цьому він розповів працівникам поліції у зв`язку з чим він сів за кермо автомобіля, а саме про нещасний випадок, який стався з його дружиною та що вони прямують із лікарні додому. У подальшому, співробітники поліції повідомили йому про необхідність пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився, пройшов огляд за допомогою приладу "Драгер" та результат огляду виявився 0,33 проміле. Після чого співробітники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та повідомили, що він може їхати додому, не надавши йому жодної допомоги.

Свідок ОСОБА_2 надала письмові пояснення, відповідно до яких зазначила, що є дружиною ОСОБА_1 . Так, в ніч з 29 на 30 липня 2022 року вона перебувала на роботі у нічну зміну де з нею трапився нещасний випадок, в результаті якого вона отримала опіки І-ІІ ступеню, забій та гематому м`яких тканин. У медпункті на підприємстві їй надали першу допомогу та викликали швидку допомогу. У подальшому з лікарні вона зателефонувала чоловікові, розповіла про нещасний випадок та знепритомніла від больового шоку. Після чого її чоловік - ОСОБА_1 приїхав за нею до лікарні щоб забрати додому, оскільки вже діяла комендантська година, громадський транспорт та таксі не їздило, та вона повинна була б чекати у коридорі лікарні до 05 години ранку. Після того як чоловік приїхав за нею на своєму автомобілі Hyundai д/н НОМЕР_1 , вони почали їхати додому та на вул. Байкальській побачили автомобіль працівників поліції, та її чоловік попрохав у останніх про допомогу, однак останні не надали жодної допомоги, повідомили про необхідність пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився та результат огляду склав 0,33 проміле та за результатом огляду склали протокол про адміністративне правопорушення. У зв`язку з поясненнями ОСОБА_1 судом було оглянуто відеозапис співробітників поліції, щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, оглянувши який вбачається, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом Hyundai д/н НОМЕР_1 за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, однак суд не вбачає у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння при спілкуванні із співробітниками поліції.

Приймаючи рішення у справі, оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд враховує наступне.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 130 КУпАП полягає, зокрема, у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 17 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, що виключає адміністративну відповідальність. Зокрема, діяв для усунення небезпеки, яка загрожувала здоров`ю його дружини ОСОБА_2 і ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами. Заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Факт того, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, повністю доведений дослідженими в суді доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо, а саме: показаннями ОСОБА_1 даними при розгляді справи; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує». Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається.

Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Підставою крайньої необхідності є небезпека інтересам, які охороняються адміністративним законодавством. Ця небезпека може бути викликана: 1) протиправними діями людини: 2) діями тварин; 3) природними явищами; 4) джерелом підвищеної небезпеки (технічними та транспортними засобами) тощо. Крім того, крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): - небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; - при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; - шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

Обставини справи свідчать про те, що небезпека, яка виникла для життя і здоров`я ОСОБА_2 , не могла бути усунута іншими дієвими засобами. Крім того, заподіяна шкода громадському порядку є менш значною, ніж відвернена.

Також варто зауважити, що до цього часу ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався.

Відповідно до результатів тестування ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою алкотесту DRAGER від 30 липня 2022 року вбачається, що результат тесту складає 0,33 проміле, що має незначний вплив на організм людини.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Таким чином, аналізуючи наведене вище, враховуючи пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутність доказів, які б спростовували позицію останнього, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності.

Згідно вимог ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно з приписами ч. 1 п. 4 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Отже, враховуючи встановлення факту того, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, що виключає адміністративну відповідальність, суд приходить до висновку про те, що провадження по справі підлягає закриттю, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП за обставин вчинення дії в стані крайньої необхідності.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 8, 24, 221, 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 4 ч.1 ст. 247 КУпАП, за обставин вчинення дії в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Ігнатенко