ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/807/240/22 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 02 лютого 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Згідно з постановою суду, 13 грудня 2021 року о 11 год. 35 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ-21140, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по пров.Явірний в м.Запоріжжя з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, зіниці ока не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога відмовився. Від керування автомобілем відсторонений, про повторність попереджений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Вказує, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Пояснював, що він дав згоду на проходження огляду. Він не міг залишити автомобіль з вантажем та мав намір пройти огляд після доставки товару за призначенням. Однак, працівники поліції вимагали негайного проходження огляду. Крім того, в протоколі не сформульовано, у який спосіб та час він має пройти огляд на вимогу поліцейського.

Посилається також на те, що відповідальності за керування автомобілем з ознаками сп`яніння законодавством не встановлено.

Крім того, поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом його вини.

Відеозаписом підтверджено, що будь-яких ознак сп`яніння, які зазначені в матеріалах справи, не убачається, а тому поліцейський не мав права вимагати від нього негайно їхати до медичного закладу. Більш того, йому взагалі не повідомляли про наявність у нього ознак сп`яніння.

Зазначено в протоколі, що він керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, проте це є окремими самостійними складами правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. Невірне і нечітке формулювання суті правопорушення позбавляє його права на захист.

Також вказує про те, що його не відстороняли від керування, що свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст.130 КУпАП.

Крім того, під час розгляду справи судом йому не було надано можливості надати свої пояснення по суті справи.

До початку розгляду справи на адресу апеляційного суду надійшла заява особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі. Також в заяві апелянт просить його позицію прийняти в такій редакції: «свою вину визнаю повністю, щиро каюсь, зобов`язуюсь у майбутньому подібного не вчиняти». Також просить врахувати, що на цей час він не працює, позбавлення права керування транспортним засобом позбавляє його можливості працевлаштуватися, він утримує свою матір похилого віку, яка проживає з ним та потребує догляду, сплатити штраф в сумі 17000 грн він не має можливості. З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просить розстрочити виплату штрафу на 12 місяців.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться :

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №051543 від 13 грудня 2021 року, складений саме за керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13 грудня 2021 року результати огляду повна відмова ОСОБА_1 ;

- відеозаписом правопорушення, з якого убачається, що ОСОБА_1 неодноразово було роз`яснено порядок проходження медичного огляду на стан сп`яніння, проте останній відмовився від проходження такого огляду.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті інспектора 1 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області лейтенанта поліції Кулик К., згідно з яким, 14 грудня 2021 року під час несення служби у Дніпровському районі м.Запоріжжя, у складі екіпажу «Драгун 103» Разом зі старшим лейтенантом ОСОБА_2 . У м.Запоріжжі перевулок Явірний, 8, було зупинено автомобіль ВАЗ 21140 днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, зіниці, котрі не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Водію ОСОБА_1 у встановленому законом порядку було запропоновано проїхати до КНП «ОКЗНПД» ЗОР до лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 відмовився. На водія ОСОБА_1 було складено адміністративні матеріали.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

В ході розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що він не міг поїхати до медичного закладу, оскільки в нього у автомобілі знаходились швидкопсувні продукти.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, в т.ч. і право на захист, проте у судове засідання суду апеляційної інстанції апелянт не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та час судового засідання

На думку апеляційного суду, доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Твердження апелянта про те, що поліцейськими було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а складений протокол є недопустимим доказом вини ОСОБА_1 , не є слушними, оскільки від проходження огляду останній взагалі відмовився, що є окремим складом правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

Окрім того, під час перегляду відеозапису встановлено, що у працівника поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_3 в стані наркотичного сп`яніння, а саме попередньо виявлені такі ознаки наркотичного сп`яніння тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло та поведінка, що не відповідає обстановці. У зв`язку з цим працівник поліції обґрунтовано запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі КНП «ОКЗНПД» ЗОР, від чого останній відмовився.

Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, підтверджується не тільки відеозаписом та протоколом про адміністравтине правопорушення, який підписаний самим ОСОБА_1 без зауважень, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відеозаписом події.

Згідно з матеріалами справи, під час оформлення адміністративного матеріалу ОСОБА_1 своєї вини не заперечував та не оспорював фактичні обставини справи.

Більш того, ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції про наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

В протоколі містяться пояснення останнього з приводу причини відмови від проходження огляду. Зокрема, ОСОБА_1 зазначив, що завантажена машина та про залишення в майбутньому без роботи. При цьому, згідно з матеріалами справи, ОСОБА_1 не працює, що з його слів відображено і в самому протоколі.

Апеляційний суд вважає, що наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції не допущено порушень вимог ст.266 КУпАП та положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395, а доводи ОСОБА_1 про протилежне спростовуються матеріалами справи.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Згідно з протоколом, водія ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Що стосується заяви апелянта про розстрочення йому сплати штрафу, то вказане питання може бути вирішено в порядку, передбаченому статтею 304 КУпАП, згідно з якою, питання зв`язані з виконанням постанови про накладання адміністративного стягнення вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 02 лютого 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 334/10044/21