ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/373/22 Справа № 692/679/22 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції ЛЕВЧЕНКО Л. О. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Драбівського районного суду Черкаської області від 15 серпня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 31 липня року о 21.40 годині в смт. Драбів по вул. Центральній, керував транспортним засобом BYD F-3, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на відео, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану ухвалу та провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважає, що зазначена постанова прийнята судом першої інстанції з порушеннями норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною та необґрунтованою, оскільки під час розгляду справи були відсутні будь-які допустимі та належні докази його вини.

Стверджує, що 31 липня 2022 року о 21.00 годині, в смт. Драбів по вул. Центральній, чекав свого сина ОСОБА_2 та стояв біля припаркованого транспортного засобу марки BYD F-3, д.н.з. НОМЕР_1 , який був зупинений на узбіччі та за кермом якого перебував ОСОБА_2 . Поки син відійшов в особистих справах, в цей час до припаркованого автомобіля під`їхала патрульна машина. Співробітникам поліції він пояснив, що він не перебував за кермом автомобіля і при собі не має посвідчення водія, бо не мав наміру керувати транспортним засобом. Разом з тим він погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але поліцейські так і не надали йому прилад і відповідно він не зміг використати своє право та доказати свою невинуватість. Пройти огляд в медичному закладі поліцейські також не пропонували, а лише звинувачували ОСОБА_1 в тому, що він керував автомобілем в нетверезому стані, не реагуючи на пояснення, що він взагалі не перебував за кермом автомобіля, а ним керував його син. Окрім того, на його прохання працівники поліції не надали доказів того, що саме він перебував за кермом автомобіля в момент зупинки транспортного засобу. Отже, вважає, що матеріали, які передані працівниками поліції до суду не відповідають дійсності та являються підробленими. На думку апелянта, п`ять уривків відео по декілька хвилин з нагрудної поліцейської відеокамери свідчать лише про сфабриковані докази, які не доводять ні факту керування транспортним засобом, ні факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Також з матеріалів справи не вбачається присутність свідків на місці зупинки транспортного засобу, у присутності яких відповідно до вимог Інструкції працівник поліції зобов`язаний запропонувати особі пройти огляд на стан сп`яніння.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Брус С.М., які підтримали апеляційні вимоги та надали пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, допитавши свідка ОСОБА_2 , вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 397042 від 31 липня 2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в цей день о 21.40 годині в смт. Драбів по вул. Центральній, керував транспортним засобом BYD F-3, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на відео, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти Російської Федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені у протоколах обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції відеозаписом з місця вчинення правопорушення, що міститься на DVD-диску.

Повторно переглянувши при апеляційному перегляді постанови судді, апеляційний суд погоджується з оцінкою доказів, котра надана судом першої інстанції.

Апеляційний суд зауважує, що на відеозаписі не зафіксовані обставини керування автомобілем BYD F-3, д.н.з. НОМЕР_1 .

Разом з тим з фактичних даних цього доказу вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, спростовував, що він є водієм цього автомобіля, утім не вказав на іншу особу, яка керувала цим автомобілем. ОСОБА_1 , висловлюючи нецензурною лайкою, заперечував проти складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Проте, будучі водім, огляд на стан алкогольного сп`яніння на місце зупинки транспортного засобу, а також в закладі охорони здоров`я не пройшов.

Доводи апелянта, що поліцейські не пропонували пройти огляд в медичному закладі, спростовується відеозаписами з нагрудних камер поліцейських. Так само на вказаних відеозаписах протяжності близько 10 хвилин до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не вказував на особу, котра керувала зазначеним автомобілем.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд приходить до висновку, що пояснення ОСОБА_1 , котрий той надав поліцейському під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, зафіксовані на відеозаписах, є недостовірними.

За таких обставин, у матеріалах справи відсутні об`єктивні дані на підставі, яких можливо зробити висновок, що транспортним засобом BYD F-3, д.н.з. НОМЕР_1 керував не ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_1 у даному випадку є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Показання свідка ОСОБА_2 , надані під час апеляційного перегляду, що він був водієм автомобілем BYD F-3, д.н.з. НОМЕР_1 , апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки ці показання свого об`єктивного підтвердження не знайшли. При цьому суд враховує, що свідок, який приходиться сином ОСОБА_1 , є близькою особою правопорушника, у зв`язку з чим є заінтересованою особою за результатами розгляду справи.

Посилання апелянта на відсутність свідків на місці зупинки транспортного засобу, у присутності яких відповідно до вимог Інструкції працівник поліції зобов`язаний запропонувати особі пройти огляд на стан сп`яніння, не спростовує доведеність вини ОСОБА_1 .

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

У даному випадку, матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, що вказує на необов`язковість присутність свідків під час фіксації відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Драбівського районного суду Черкаської області від 15 серпня 2022 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук