Провадження №3/522/8715/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Єршова Л.С., розглянувши матеріали, направлені з Полку управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №019975 від 21.07.2022 року, ОСОБА_1 21.07.2022 року о 11:20 год. в м. Одеса по вул. Мечнікова №2, керуючи транспортним засобом BMW, державний номер НОМЕР_1 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди та місце події покинув.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.2.10(а) ДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину в скоєнні адміністративного правопорушення за ст.122-4 КУпАП не визнав в повному обсязі та пояснив, що 21 липня 2022 року близько 11:30 години у м. Одеса по вул. Мечникова ОСОБА_1 керував автомобілем BMW, державний номер НОМЕР_1 . Біля будівлі за адресою вул. Мечникова 2/1 сталась ДТП за участю автомобіля Шевроле, державний номер НОМЕР_2 , під куруванням ОСОБА_2 . ОСОБА_1 викликав наряд поліції, далі йому зателефонували та запитали чи є потерпілі. Потерпілих та великих пошкоджень у цій пригоді не було, тому було запропоновано скласти європротокол.

Так як ОСОБА_1 поспішав на прийом до лікаря на 12:30 год. у клініку ОСОБА_3 , що знаходиться на вул. Проспект Шевченка 12, останній погодився на складання європротоколу.

ОСОБА_1 зателефонував на 102 та відмінив виклик наряду Поліції. Після чого ОСОБА_1 , поспішаючи, заповнив свою частину європротоколу, віддав його другому учаснику ДТП, домовившись за годину зустрітись та поїхати до страхової компанії, та почати вирішувати це питання, але, знаходячись в кабінеті лікаря, ОСОБА_1 отримав дзвінок від офіцера поліції, який повідомив, що на ОСОБА_1 надійшла скарга, що він залишив місце ДТП. По закінченню відвідування лікаря, ОСОБА_1 негайно повернувся на місце пригоди та надав пояснення інспектору, але протокол вже було складено, та можливість його скасування була відсутня. Далі подивились запис з камери спостереження з будівлі по АДРЕСА_2 , та інспектори переконались у невинуватості ОСОБА_1 в цій пригоді та переробили протокол про ДТП, який був складений зі слів іншого учасника.

Суддя дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши надані докази, в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Положенням ст.122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини.

Згідно з ст.252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За результатами судового розгляду справи відносно ОСОБА_1 суддею встановлені обставини, які беззаперечно вказують на необґрунтованість висновку поліцейського, який складав протоколи про адміністративне правопорушення, що наслідком ДТП стали саме протиправні дії вказаної особи та відповідно складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

До такого висновку суддя прийшов в ході судового слідства, а саме, що в діях ОСОБА_1 не вбачається адміністративного правопорушення за ст.122-4 КУпАП, так як у ОСОБА_1 був відсутній умисел на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди і в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами, у зв`язку із чим суддя приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП і провадження по справі підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю у діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Будь-які інші докази, які б свідчили про зворотнє, в матеріалах справи - відсутні.

Відповідно до положення ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст.7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи непростовнихпрезумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При цьому суддя також виходить з вимог ст.62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суддя приходить до однозначного висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторін адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, у зв`язку із чим ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за ст.122-4 КУпАП і, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.122-4, ст.ст.9, 24, 33, 34, 35, 36, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя Л.С. Єршова