Єдиний унікальний номер № 225/8037/21
Провадження № 3/225/26/2022
Дзержинський міський суд Донецької області
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 вересня 2022 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі

судді Челюбєєва Є.В.,

за участі:

секретаря Андрієвої Т.О.,

захисника Бідашки І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції матеріали, які надійшли від начальника СРПП ВП №1 Бахмутського РВП ГУНП у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

08.12.2021 о 03.03 год. в м.Торецьк по вул.Маяковського, буд.29а, ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 2106 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судовому засіданні 16.02.2022 вину у вчиненні правопорушення не визнав, просив суд закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що автомобілем керував саме він. У подальшому в призначені судові засідання ОСОБА_2 не з`являвся, його інтереси в суді представляв захисник Бідашко І.Л.

У зв`язку з цим суд зазначає, що згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарев проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на вказані положення рішення Європейського суду з прав людини та положень чинного законодавства, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливість своєчасно дізнатись про хід судового розгляду.

Вищевказані обставини свідчать про зловживання ОСОБА_2 своїми процесуальними правами та не виконання процесуальних обов`язків, що розцінюється судом, як дії, спрямовані на ухилення від передбаченої законом відповідальності.

Враховуючи те, що стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка обізнана про розгляд його справи в суді, за участі його захисника.

В судовому засіданні захисник Бідашко І.Л. підтримав позицію ОСОБА_2 та також просив суд закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, оскільки не доведено, що саме ОСОБА_2 перебував за кермом автомобіля.

Незважаючи на займану стороною захисту позицію, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП знайшла своє підтвердження.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №175289 від 08.12.2021 року зафіксований факт керування ОСОБА_2 08.12.2021 року об 03 год. 03 хв. в м.Торецьк по вул.Маяковського, буд.29а транспортним засобом ВАЗ 2106 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а головне, факт відмови від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 наданими поліцейському на місці події, тому не викликають сумніви в їх правдивості. Підстав для обмови ОСОБА_2 судом не встановлено.

Також, в судовому засіданні був оглянутий відеозапис з нагрудної камери поліцейського з місця події, на якому чітко видно рух автомобіля ВАЗ 2106 і його зупинку, і після зупинки автомобіля ніхто з водійського місця не виходив. Коли працівник поліції підійшов до водійської двері, сидіння водія було порожнім, а поруч на пасажирському сидінні знаходилась жінка та чоловік, яким, як з`ясувалося пізніше, був ОСОБА_2 , який встиг перелізти з водійського сидіння. На іншому відео зафіксований факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків.

Крім цього факт керування ОСОБА_2 автомобілем підтверджується винесеною на місці події постановою про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачений ст.266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008р №1103, якою затверджено «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»; спільним Наказом МВС та МОЗ України віл 9 листопада 2015р. № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», самої Інструкцією.

Оскільки на підставі доказів судом встановлено, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд для виявлення стану алкогольного сп`яніння, але останній відмовився в присутності двох свідків, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, суд не погоджується з позицію захисника Бідашки І.Л., яка зводиться до того, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом під час зупинки поліцейськими за подією, яка мала місце 08.12.2021 року, оскільки така позиція спростовуються сукупністю вищенаведених доказів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Тому суд розцінює таку позицію сторони захисту, як спосіб уникнути відповідальності за вчинене ОСОБА_2 адміністративне правопорушення.

При визначенні виду та міри покарання, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь провини ОСОБА_2 , а саме керування в стані сп`яніння є найбільш тяжким адміністративним правопорушенням в сфері безпеки дорожнього руху, ОСОБА_2 вину не визнав, не працює, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_2 необхідно призначити покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, передбачене відповідною статтею КУпАП.

Крім того, ст.40-1 КУпАП України передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Керуючись ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», із змінами, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, призначивши покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга через Дзержинський міський суд Донецької області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.

Суддя Є.В. Челюбєєв