Справа № 754/6551/22 Головуючий у І інстанції Броновицька О.В.
Провадження № 33/824/2698/2022 Доповідач у ІІ інстанції Дрига А.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника - адвоката Туровського В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду від 01 вересня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 03 червня 2022 року о 21 год. 30 хв. по вул. Братиславській, 26 в м. Києві керував автомобілем «Хюндай Соната», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння шкіри обличчя, нечітка мова, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 01 вересня 2022 року скасувати, а провадження в справі закрити.

В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_1 захисник Туровський В.В., обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, а також заздалегідь роздруковані пояснення свідків, які містяться у матеріалах справи, не можуть бути доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відеозапис не містить у собі відомостей на підтвердження обставин, які зазначає суд у мотивувальній частині постанови, оскільки ОСОБА_1 на ньому вказує, що він погоджується, що порушив правила, маючи на увазі розпиття спиртних напоїв у громадських місцях, а не правила дорожнього руху, єдина неоднозначна фраза ОСОБА_1 за своєю правовою природою не є прямим та достатньо вагомим доказом, оскільки з нього однозначно не вбачається та не випливає, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, особливо у поєднанні із поясненнями як самої особи, яка притягається до відповідальності, так і показів свідка та інших наданих суду доказів та пояснень.

Захисник також зазначає про відсутність у матеріалах справи відповідних відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем, а також направлення на медичний огляд особи з метою виявлення стану сп`яніння.

Заслухавши думки ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №082378від 03 червня 2022 року, з яким ОСОБА_1 погодився (а.с.2), письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння (а.с.3), відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції (а.с.4).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції було переглянуто відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував, що вживав алкогольні напої та готовий нести відповідальність. Крім того, ОСОБА_1 вказує, що приїхав на парковку, знаходився на місці водія автомобіля та хотів висадити кума. В подальшому ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.

Крім того, з протоколом про адміністративне правопорушення, у якому зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Хюндай Соната» з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, останній погодився.

Отже, доводи апелянтів про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом повністю спростовуються даними відеозапису та протоколу про адміністративне правопорушення, складеному щодо нього.

Доводи апеляційної скарги з доповненнямипро відсутність у матеріалах справи відповідних відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем, а також направлення на медичний огляд особи з метою виявлення стану сп`яніння, жодним чином не спростовують вини ОСОБА_1 у невиконанні ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та є не є підставами для скасування рішення суду.

Викладення пояснень свідків на друкованих бланках не може бути підставою для визнання вказаних пояснень неналежними доказами, так як законодавчо питання форми пояснення свідків не врегульовано, а крім того, фактичні дані, що містяться в поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 об`єктивно узгоджуються з іншими доказами по справі, зокрема з даними протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 та фактичними даними, зафіксованими на відеозапису з нагрудної камери працівника поліції.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження апелянта з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 01 вересня 2022 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 щодо її скасування - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову суддіДеснянського районного суду м. Києва від 01 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига