Справа № 348/937/22
Провадження № 33/4808/440/22
Категорія ст.51 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Бурдун Т. А.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Романишина Д.М., представника ПАТ «Укранафта» НГВУ « Надвірнанафтогаз» адвоката Винника Б.Б.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Романишина Д.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28 червня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює машиністом насосної станції з накачування робочого агента в пласт НГВУ «Надвірнанафтагаз» ПАТ «Укрнафта»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення та звільнено від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП , обмежившись усним зауваженням, провадження у справі закрито, -

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 07 червня 2022 року близько 19 години 45 хвилин в с. Пасічна, гора Бзовач КНС №2, ОСОБА_1 , будучи працівником «НГВУ «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта», здійснив крадіжку вахтового журналу у кількості 1 штука, вартістю 220,02 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 51 КУпАП.

На вищевказану постанову суду захисник ОСОБА_1 адвокат Романишин Д.М. подав апеляційну скаргу, в якій вважає постанову суду незаконною, винесеною в результаті неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, а тому такою, що підлягає скасуванню.

Апелянт вважає, що в порушення вимог ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення був складений поза межами строку, визначеного даною статтею, оскільки датою, з якої розпочався відлік часу для складання протоколу слід вважати 15.06.2022 дату повідомлення про правопорушення, а за змістом ст. 254 КУпАП протокол у разі його оформлення складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено лише 17.06.2022.

Крім того, на думку апелянта, протокол належним чином не заповнений, зокрема у відповідній графі не зазначено назву документу, серію, №, ким і коли виданий, що суперечить вимогам п. 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Затвердженої Наказом МВС України 06.11.2015 №1376.

На думку апелянта, суд безпідставно врахував неналежний та недопустимий доказ письмові пояснення недопитаних в судовому засіданні свідків.

Наголошує, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази взяття на баланс потерпілою стороною товарно-матеріальних цінностей, а саме вахтового журналу у кількості 1 штука, а вартість збитків визначена із ціни нового журналу, хоча журнал був повністю списаний та не несе собою будь-якої матеріальної цінності.

Апелянт, посилаючись на законодавство та постанову ВС КАС у справі №537/2088/17 від 15.05.19, вважає, що сам факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке поставлено за провину особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, буде неповним і поверхневим, якщо не дослідити його в усіх аспектах законності.

Наголошує, що всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Романишина Д.М. вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі, просили скасувати постанову суду та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Представник ПАТ «Укранафта» НГВУ « Надвірнанафтогаз» адвоката Винника Б.Б. просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін, оскільки вважав, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини та надав їм вірну правову оцінку.

Зокрема, в своїх запереченнях на апеляційну скаргу представник ПАТ «Укранафта» НГВУ « Надвірнанафтогаз» адвоката Винник Б.Б. вважав, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно зясував обставини справи, надав їм належну правову оцінку і прийняв мотивоване законне рішення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши доводи особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Романишина Д.М., апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову судді залишити без змін з наступних підстав.

За приписами ст. 1 КУпАП, завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положеннями ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення, та прийняте по справі рішення.

Суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог закону.

Враховуючи, що в своїх доводах сторона захисту посилається на те, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, оскільки в діях останнього відсутні подія та склад указаного правопорушення, а сам факт визнання ОСОБА_1 вини, на думку апелянта, не може бути достатнім доказом правомірності оскаржуваного рішення, вказує на неналежність та недопустимість як доказів протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень недопитаних в судовому засіданні свідків, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне перевірити вищевказані доводи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Дослідивши у повному обсязі сукупність зібраних по справі доказів та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, апеляційний суд вважає, що Надвірнянський районний суд прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 064834 від 17.06.2022 (а.с. 1), повідомлення про правопорушення на ім`я начальника Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 15 червня 2022 року №01/01/11/07/02/01-02/01/416 (а.с. 3); службових записок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 15.06.22 (а.с. 5, 7); копії платіжного доручення №1528 від 18 травня 2021 року (а.с. 9); копії накладної-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 26 травня 2021 року (а.с. 10); копії накладної № 577 від 30 квітня 2021 року (а.с. 11) та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта та не бере до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 (а.с. 22, 23, 24, 25), оскільки в порушення принципу безпосередності дослідження доказів останні не допитувались у судовому засіданні .

Разом з тим, вищевказані письмові пояснення свідків не є достатньо вагомими і не мають вирішального значення щодо висновку суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки сукупність інших доказів разом із власними поясненнями самого правопорушника, дозволяють повно та об`єктивно встановити обставини, які мають істотне значення для розгляду справи по суті.

Зокрема, зі змісту пояснень ОСОБА_1 та доводів апеляційної скарги вбачається, що стороною захисту визнається факт неправомірного заволодіння вахтовим журналом.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 51 КУпАП, відповідальність настає за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрат.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 064834 від 17.06.2022, 07 червня 2022 року близько 19 години 45 хвилин в с. Пасічна, гора Бзовач КНС №2, ОСОБА_1 , будучи працівником «НГВУ «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта», здійснив крадіжку вахтового журналу у кількості 1 штука, вартістю 220,02 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 51 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, власноручно підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та уповноваженою особою, яка складала протокол (а.с. 1).

У відповідній графі протоколу зазначено склад адміністративного правопорушення (крадіжка), передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП.

В протоколі зазначено дані щодо свідка ОСОБА_5 , його місця проживання та контактного телефону, однак від підпису останній відмовився, про що зазначено у протоколі. Причин відмови свідка ОСОБА_5 від підписання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом не встановлено.

ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також повідомлено про розгляд справи в Надвірнянському районному суді.

Пояснень по суті порушення ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу не надав, однак надав письмові пояснення на окремому бланку (а.с. 26), долученому до матеріалів провадження. Згідно даних письмових пояснень ОСОБА_1 від 17.06.22, останній ствердив, що забрав журнал.

Вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення власноручно підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, що свідчить про ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом висунутого звинувачення.

Твердження апелянта з приводу того, що протокол був складений 17.06.22 поза межами строку, визначеного ст. 254 КУпАП, оскільки датою, з якої розпочався відлік часу для складання протоколу сторона захисту вважає 15.06.2022 дату повідомлення про правопорушення, безпідставні з огляду на таке.

Так, за змістом ст. 254 КУпАП, протокол у разі його оформлення складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вищевказаний строк встановлений законодавцем з метою вчасного реагування посадовими особами на вчинене правопорушення. Разом з тим, порушення вказаного строку не є правовою підставою для закриття провадження, яке відповідно до вимог ст.38 КУпАП може бути розпочато протягом встановленого законом двохмісячного строку.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ст.227 КУпАП визначено вичерпний перелік обставин за наявності яких неможливо складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Зокрема, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Згідно даних матеріалів провадження, 07.06.2022 ОСОБА_1 здійснив крадіжку вахтового журналу (а.с. 1 протокол), пояснюючи це тим, що забрав його для передачі в контролюючі органи для проведення службової перевірки, оскільки вважав, що в даному журналі є порушення його трудового договору (а.с. 26 Пояснення ОСОБА_1 ).

08.06.2022 про відсутність вахтового журналу КНС№2, який закінчено 07.06.2022, поінформовано начальника ДП та ПН НГВУ «Надвірнанафтогаз» ОСОБА_2 (а.с. 7 службова записка).

09.06.2022 працівниками підприємства складено Акт про відмову ОСОБА_1 надати письмові пояснення з приводу викрадення журналу (а.с. 6).

15.06.2022 про правопорушення було сповіщено поліцію (а.с. 3 Повідомлення про правопорушення).

Цього ж дня 15.06.2022 Надвірнянським РВП встановлено відсутність даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення, а відтак і відсутність підстав для внесення відповідної інформації до ЄРДР (а.с. 2). Згідно резолюції указаного документу, 16.06.2022 доручено прийняти рішення згідно чинного Законодавства.

17.06.2022 вповноваженою особою відібрано письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 22, 23, 24, 25) та цього ж дня 17.06.2022 складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Апеляційний суд, з урахуванням наведеного, вважає, що строк, визначений законодавством для складання протоколу не пропущено, оскільки 15.06.22 працівники поліції (вповноважені особи) з`ясовували наявність/відсутність даних, які б указували на наявність кримінального правопорушення в діях ОСОБА_1 та давали б підстави для внесення/невнесення відповідної інформації до ЄДРСР (а.с.2), а з 16.06.2022 (резолюція на а.с. 2) по 17.06.2022 (дата складання протоколу) компетентний орган вчиняв відповідні дії для встановлення, чи має місце подія адміністративного правопорушення (крадіжка журналу), чи є в діях особи, на яку вказано в повідомленні про правопорушення, як на винну, склад адміністративного правопорушення.

Щодо не заповнення графи «особу встановлено» протоколу про адміністративне правопорушення, то апеляційний суд звертає увагу, що протокол підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності особисто, будь-яких заяв та клопотань, заперечень щодо змісту протоколу ОСОБА_1 не надав ні до протоколу, ні до наданих 17.06.2022 письмових пояснень (а.с. 26).

Даних, які б підтверджували причини не зазначення відповідних даних у вказаній графі протоколу, матеріали провадження не містять. Однак, апеляційний суд вважає, що особу ОСОБА_1 встановлено поза розумним сумнівом (а.с. 1 місце реєстрації, місце роботи, ПІБ; абз. 2 а.с. 3 повідомлення про правопорушення; а.с. 26 пояснення ОСОБА_1 ). Дані протоколу вичерпні та інформативні (яку саме особу притягнуто до відповідальності, за яке саме адміністративне правопорушення, та ін..), а відсутність даних у графі протоколу «особу встановлено» в даному випадку не є підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 неналежним та недопустимим доказом.

Відтак, указаний протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 064834 від 17.06.2022 є належним та допустимим доказом, а даних, які б свідчили про зворотнє, судом не встановлено.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта з приводу того, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази взяття на баланс потерпілою стороною товарно-матеріальних цінностей, а саме вахтового журналу, та щодо хибного визначення вартості збитків, оскільки вони повністю спростовуються даними, які містяться в копії платіжного доручення №1528 від 18 травня 2021 року (а.с. 9); копії накладної-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 26 травня 2021 року (а.с. 10); копії накладної № 577 від 30 квітня 2021 року (а.с. 11) та доводять, що вартість вахтового журналу складає 220,02 грн.

Суд першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваної постанови надав належну правову оцінку незаконним діям ОСОБА_1 , який вважав, що забрав журнал підприємства для подальшого звернення до компетентних органів, які вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 51 КУпАП, розтлумачивши визначення понять «крадіжка», «непорушність приватної власності», «чуже майно», «привласнення та безоплатне вилучення».

Згідно даних постанови суду першої інстанції, в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненому не заперечував та добровільно повернув вахтовий журнал (абз. 2 а.с. 49 зворот).

Відтак, повернення вахтового журналу (ТМЦ) в судовому засіданні поза розумним сумнівом свідчить і про визнання особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності факту, що журнал належить представнику сторони обвинувачення (перебуває на балансі Пат «Укрнафта» НГВУ «Надвірнанафтогаз»), так і підтвердження події і складу адміністративного правопорушення, що поставлено ОСОБА_1 у вину, - крадіжки журналу.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 корисливого мотиву вчинення правопорушення, оскільки вони повністю спростовуються власними поясненнями особи, яка притягається до відповідальності та сукупністю доказів, які містяться в матеріалах провадження.

Так, мотивом вчинення правопорушення необхідно вважати вольове усвідомлене психічне утворення, яке спонукає до вчинення правопорушення щодо задоволення своїх власних потреб. Мотив вчинення правопорушення визначається кінцевою метою, яку намагається досягнути правопорушник вчиняючи правопорушення.

Корисливий мотив вчинення правопорушення передбачає, що особа бажає одержати матеріальні блага для себе або інших осіб (заволодіти грошима, коштовностями, цінними паперами, майном тощо), одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків (одержати спадщину, позбавитися боргу, звільнитися від платежу тощо) або досягти іншої матеріальної вигоди.

Апеляційний суд вважає, що про наявність корисливого мотиву в діях ОСОБА_1 свідчить те, що він викрав вахтовий журнал з метою отримати певну інформацію, яку він в подальшому мав намір використовувати на власний розсуд для задоволення своїх вимог щодо відновлення порушених прав.

Разом з тим, апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що він хотів передати вахтовий журнал компетентним органам для встановлення порушень трудового законодавства, оскільки вони не відповідають дійсності та спростовуються поведінкою самого правопорушника після вчинення правопорушення.

Так, зі змісту матеріалів справи вбачається, що вахтовий журнал було викрадено ОСОБА_1 07 червня 2022 року та повернуто ПАТ «Укранафта» НГВУ «Надвірнанафтогаз» тільки під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Разом з тим, зі змісту пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він не приймав жодних заходів щодо надання журналу правоохоронним органам та взагалі не звертався до компетентних органів щодо поновлення порушених трудових прав.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку з приводу того, що в діях ОСОБА_1 , що його протиправні дії не заподіяли значної шкоди фізичним чи юридичним особам, суспільству чи державі і не були суб`єктивно спрямовані на заподіяння істотної шкоди. Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано, з урахуванням вимог ст. 22 КУпАП, звільнив ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що визнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення дійсно не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Разом з тим, за результатами розгляду суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку з приводу того, що вина ОСОБА_6 у вчиненні правопорушеня повністю підтверджується сукупністю доказів, які містяться в матеріалах справи та були досліджені судом.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, за викладених в постанові про адміністративне правопорушення обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку.

Усне зауваження, оголошене судом першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, згідно якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення вперше, ОСОБА_1 та запобігатиме вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

Таким чином, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом доведені, встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Романишина Д.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв