Справа №: 302/720/22 3/302/512/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.08.2022 смт. Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Сидоренко Ю.В., розглянувши адміністративний матеріал (протокол серії ААБ № 026389 від 08.07.2022 року), який надійшов з ВП №2 Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Міжгір`я Міжгірського району Закарпатської області, працюючого директором КЗ «Дитячо-юнацька спортивна школа» Міжгірської селищної ради, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 21.05.1999 року, ІПН - НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 026389 від 08.07.2022, складеного інспектором СРПП ВП №2 Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області Скупць І.І., вбачається, що ОСОБА_4 о 23-00 годині 08.07.2022 року, рухаючи по вул.Т.Шевченка смт.Міжгір`я, керував автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився в ДП ЛНУ «Міжгірська районна лікарня» за допомогою газоаналізатора «Алкотест» з результатом 1,89 проміле, чим порушив вимоги 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, проти фактичних обставин, викладених у складеному протоколі про адміністративне правопорушення заперечує та суду пояснив, що 08.07.2022 року він був у місті Ужгород та під час керування транспортним засобом «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_3 , почув в салоні автомобіля стук, потім зателефонував своєму знайомому ОСОБА_5 та попросив його відремонтувати автомобіль, на що останній погодився та вони обумовили час та місце зустрічі, а саме увечері о 19-00 годині, біля Міжгірського ліцею. Повернувшись з Ужгорода, ввечері, близько о 19-00 годині від під`їхав до Міжгірського ліцею, де на узбіччі залишив свій автомобіль «Фольксваген». Коли зателефонував ОСОБА_6 о 19 год. та нагадав йому домовленість про зустріч, той повідомив, що зайнятий по роботі та попрохав почекати, коли він звільниться. Тоді він ( ОСОБА_7 ) вирішив піти до кафе, що знаходиться неподалік від ліцею, де пив пиво. Близько о 23-00 годині йому подзвонив ОСОБА_8 та повідомив, що він по роботі звільнився та може подивитися його автомобіль з приводу ремонтних робіт. Після телефонної розмови він вийшов з кафе, підійшов до свого автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_3 , де його вже чекав ОСОБА_8 та вони почали розмовляти. Через декілька хвилин до них під`їхали патрульні поліцейські, які запитали чий це автомобіль та попросили надати на нього документи, на що він (Бартків) відчинив салон автомобіля та подав поліцейському відповідні документи, при цьому пояснив, що автомобілем він не керував, а лише стоїть поруч. Поліцейські запитали у нього чи вживав він спиртні напої, на що він відповів, що випив пиво, проте транспортним засобом не керував. Поліцейські запропонували проїхати з ними в лікарню для проходження медичного огляду на підтвердження стану алкогольного сп`яніння, проти чого він не заперечував, оскільки дійсно вживав алкогольне пиво. ОСОБА_8 залишився біля автомобіля «Фольксваген» та якому віддав ключі, а він з поліцейськими поїхали до лікарні. У Міжгірській районній лікарні за допомогою газоаналізатора було підтверджено його алкогольне сп`яніння за результатом 1,89 проміле, про що лікарем виданий висновок, який він підписав. Також в лікарні йому надавалася медична допомога, оскільки у нього був надто підвищений артеріальний тиск. Перебуваючи надворі, біля відділення поліції поліцейський відносно нього склав протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, проте його примірник він не отримував та від підпису і пояснень відмовився, оскільки не був з ним згодний, так як автомобілем він не керував. Також в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що у той день від права керування автомобілем поліцейські його не відсторонювали, тимчасове посвідчення на право керування ТЗ не видавали. Вважає себе невинуватим у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення та просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він працює у Міжгірському професійному ліцеї на посаді майстра та за подіями 08.07.2022 року зазначає, що у цей день близько о 14-00 годині йому зателефонував ОСОБА_4 , який повідомив, що у нього зламався автомобіль «Фольксваген» та вони домовилися ввечері зустрітися біля його роботи, Міжгірського ліцею, щоб він подивився автомобіль з приводу його ремонту. Ввечері він був зайнятий по роботі, та вони перенесли зустріч на більш пізній час. Близько о 23-00 год. він зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що він звільнився по роботі та буде чекати його біля автомобіля, який знаходився біля ліцею по вул.Шевченка смт.Міжгір`я, де вони заздалегідь оговорювали. Підійшовши до автомобіля «Фольксваген», який стояв на вищевказаному місці, ОСОБА_10 ще не було. Через декілька хвилин побачив ОСОБА_11 , який виходив з кафе, що знаходиться неподалік від ліцею. Вони почали розмовляти з приводу ремонту даного автомобіля. Через 5-10 хвилин під`їхали поліцейські на службовому автомобілі та стали питати чий автомобіль стоїть на узбіччі. Бартків ОСОБА_11 відповів, що його та поліцейські попросили надати документи на автомобіль, та ОСОБА_4 відчинивши автомобіль, надав їм відповідні документи, при цьому ОСОБА_11 пояснював, що він автомобілем не керував, а лише стоїть поруч з ним. Потім поліцейські та ОСОБА_12 відійшли у бік та подальшої їх розмови він не чув. Потім ОСОБА_12 сів в службовий автомобіль та разом з поліцейськими вони кудись поїхали. Кули саме він не запитував, лише перед поїздкою ОСОБА_7 надав йому ключі від свого автомобіля та прохав його почекати. Однак тривалий час ОСОБА_10 до автомобіля не повертався, тому він вирішив піти додому. Що далі відбувалося з ОСОБА_4 йому невідомо, очевидцем тих подій він не був.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_4 , показання свідка ОСОБА_13 , повно та всебічно дослідивши матеріали справи, відтворивши в судовому засіданні носій інформації у виді DVD-R диску з відеозаписом подій від 08.07.2022 року, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_4 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

Статтею 130 ч.1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 260 КУпАП встановлює заходи забезпечення провадження в справах про адміністративне правопорушення, зокрема з метою припинення правопорушення, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення, своєчасного і правильного розгляду справи, допускається тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортним засобом, огляд водія на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, - у порядку, передбаченому КУпАП та іншими законами України. Відсторонення водія від керування транспортним засобом та огляд на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в порядку, передбаченому ст.266 КУпАП та порядком, визначеним чинними нормативними актами.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) поліцейського.

Зі змісту доданого до матеріалів справи відеозапису, який складається з чотирьох відеофайлів та який відтворений в судовому засіданні за участю ОСОБА_4 вбачається процедура проведення відносно нього огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведений в медичному закладі, а також зафіксовано роз`яснення працівником поліції Бартків Т.С. про те, що відносно нього складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та від відпису у ньому останній відмовився.

Інших відомостей відтворений в судовому засіданні відеозапис не містить, зокрема, на доданому до матеріалів справи відеозапису відсутнє відображення подій безпосереднього керування ОСОБА_14 транспортним засобом автомобілем «Фольксваген». При цьому, доводи ОСОБА_4 про те, що він не керував транспортним засобом, жодними матеріалами справи не спростовані.

Згідно п.6 розділу розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказу МВСУ та МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року вбачається, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Таким чином, відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

У п.4 Розділу І Інструкції вказано, що ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.п.12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно зо ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При цьому з наявного в матеріалах справи відеозапису не вбачається, що ОСОБА_14 було зупинено під час керування ним автомобілем, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу за допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до чинного законодавства України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_14 також тлумачаться на його користь, а зважаючи на судову практику ЄСПЛ, відповідно до якої збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, при відсутності достатніх та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_14 у вчиненні правопорушення, суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами не доведений факт керування останнім транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та порушення п. 2.9 а ПДР.

У рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив свою позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпція факту. Тобто таких, які не залишають місця сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, суд не вбачає належним чином доведеної вини ОСОБА_4 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ч.1 ст.130 КУпАП є: 1) керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого); 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст.12КУпАП), яка керувала транспортним засобом.

Тобто, доказуванню підлягають такі обставини: 1) керування особою транспортним засобом та 2) перебування цієї особи у стані сп`яніння (наркотичного, алкогольного чи іншого) або відмова від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

У постанові від 20 лютого 2019 по справі №404/4467/16-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Вказаний протокол не відображає всі обставини справи, та не відповідає вимогам ст.130 КпАП України, ст.266 КпАП України, Постанови КМУ №1103 від 17.12.2008 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду спільного Наказу №400/666 МВС та МОЗ України від 09.09.2009 року "Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

На підставі вищевикладеного, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, суд вважає за необхідне закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні ст.251 КУпАП. за ст.130 ч.1 КУпАП, оскільки протокол складений із порушенням вищезазначених вимог Закону та нормативно-правових актів.

За таких обставин, в матеріалах справи відсутні допустимі та достовірні докази того, що ОСОБА_4 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або з іншими ознаками сп`яніння відповідно до обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому недоведеним є факт, що ОСОБА_4 є суб`єктом відповідальності за вказане у протоколі адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1ст.130 КУпАП, оскільки проходження ОСОБА_4 огляду на стан алкогольного сп`яніння без підтвердження факту, що останній керував транспортним засобом з явними ознаками такого сп`яніння, не утворюють склад правопорушення, передбаченого частиною 1ст.130 КУпАП.

Повно та всебічно дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні в справі докази, вислухавши показання особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 , показання свідка ОСОБА_13 , суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було.

При цьому, всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі доводів та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, коли відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає за необхідне, на виконання вимог п.1 ст 247 КУпАП, розпочате провадження у справі відносно закрити через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд прийшов до висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані, які б доводили вину ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому враховуючи те, що фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративну справу відносно ОСОБА_4 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід провадженням закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищезазначених обставин, керуючись ст.ст. 33-35, 38, 40, 130 ч.1, п.1 ч.1 ст.247,278-292 КУпАП, ст.ст.8, 62 Конституції України, п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вилучене посвідчення водія серія НОМЕР_4 , яке зберігається у ВП № 2 Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області, - повернути ОСОБА_10 (паспорт громадянина України: серії НОМЕР_1 , виданий Міжгірським РВ УМВС України в Закарпатській області 21.05.1999 року).

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подаються до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області: Ю. В. Сидоренко