Справа № 342/841/22
Провадження № 3-зв/342/12/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Ульяніч І.В., розглянувши заяву про самовідвід судді Городенківського району Івано-Франківської області Федів Лідії Миколаївни від розгляду справи №342/841/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

19.09.2022 суддею Федів Л.М., подано заяву про самовідвід від розгляду матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП. В обґрунтування поданої заяви суддя Федів Л.М., вказує на те, що 01.09.2022 до Городенківського районного суду Івано-Франківської області поступила справа № 342/841/22 (провадження № 342/278/2022) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.09.2022 дану справу передано судді Ульяніч І.В.

Постановою суду від 14.09.2022 задоволену заяву судді Ульяніч І.В. про самовідвід від розгляду справи № 342/841/22 (провадження № 342/278/2022) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2022 дану справу передано судді Федів Л.М.

Рішенням Городенківської міської ради Івано-Франківської області від 17 грудня 2019 року №566-26/2019 затверджено список присяжних Городенківського районного суду на 2020-2022 роки в кількості 8 чоловік. Відповідно до рішення Городенківської районної ради Івано-Франківської області від 23 вересня 2020 року №641-29/2020 «Про внесення змін до рішення районної ради від 17.12.2019 р. №566-26/2019 « Про затвердження списку присяжних Городенківського районного суду на 2020-2022 роки» ОСОБА_1 , 1965 року народження, місце проживання АДРЕСА_1 , додано до списку присяжних Городенківського районного суду на 2020-2023 роки. ОСОБА_1 виконує обов`язки присяжного Городенківського районного суду і по сьогоднішній день.

Згідно із ст. 64 Закону України « Про судоустрій та статус суддів» присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя. Присяжні виконують обов`язки, визначені пунктами 1, 2, 4-6 частини сьомої статті 56 цього Закону.

Вимогами ч. 2 ст. 32 КПК України визначено, що кримінальне провадження щодо обвинувачення судді у вчиненні кримінального правопорушення не може здійснюватись тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді.

Крім того, відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Згідно ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. 75-76 цього Кодексу суддя забов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 9 Закону України « Про судоустрій та статус суддів» суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

У ст. 48 даного Закону вказано, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Згідно ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Зважаючи на вищенаведене, зокрема те, що ОСОБА_1 , відносно якого до Городенківського районного суду Івано-Франківської області поступили матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 с. 172-7 КУпАП, виконує обов`язки присяжного Городенківського районного суду з метою запобігання сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді, виключення будь-якого сумніву щодо об`єктивного, неупередженого розгляду справи, приймаючи до уваги п. 4 Рішення Ради суддів України від 08.06.2017 р. № 34, просить розглянути заяву про самовідвід по розгляду справи № 342/841/22 (провадження № 3/342/278/2022) про притягнення до адміністративної. відповідальності ОСОБА_1 за ч.1ст.172-7КУпАП.

В судове засідання суддя Федів Л.М., не з`явилася. Про розгляд заяви була належним чином повідомлена, у встановленому законом порядку. У поданій заяві про самовідвід просила розгляд заяви здійснювати без її участі.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій просив розгляд справи за заявою судді Федів Л.М., про самовідвід по розгляду справи №342/841/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП розглядати без його участі, щодо задоволення вказаної заяви не заперечує.

Особа відносно якої до суду поступили матеріали про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій просив розгляд справи за заявою ОСОБА_2 , про самовідвід по розгляду справи №342/841/22 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП розглядати без його участі, щодо задоволення вказаної заяви не заперечує.

Розглянувши подану заяву, оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що заява ОСОБА_2 , про самовідвід підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.09.2022 до Городенківського районного суду Івано-Франківської області поступила справа № 342/841/22 (провадження № 3/342/278/2022) про притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2022 дану справу передано судді Федів Л.М.

Рішенням Городенківської міської ради Івано-Франківської області від 17 грудня 2019 року №566-26/2019 затверджено список присяжних Городенківського районного суду на 2020-2022 роки в кількості 8 чоловік.

Відповідно до рішення Городенківської районної ради Івано-Франківської області від 23 вересня 2020 року №641-29/2020 «Про внесення змін до рішення районної ради від 17.12.2019 р. №566-26/2019 « Про затвердження списку присяжних Городенківського районного суду на 2020-2022 роки» ОСОБА_1 , 1965 року народження, місце проживання АДРЕСА_1 , додано до списку присяжних Городенківського районного суду на 2020-2023 роки. ОСОБА_1 виконує обов`язки присяжного Городенківського районного суду і по сьогоднішній день.

Згідно із ст.64 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя. Присяжні виконують обов`язки, визначені пунктами 1, 2, 4-6 частини сьомої статті 56 цього Закону (Права та обов`язки судді).

Згідно із ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Статтею 246 КУпАП встановлено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Відповідно до ст.48 даного Закону, суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить статті, яка б передбачала самовідвід судді, проте, інші кодекси України - кримінально-процесуальний, цивільно-процесуальний та Кодекс адміністративного судочинства України, мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді.

Радою суддів України № 34 від 08.06.2017 року роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Як уже зазначалося вище, кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді або самовідвід, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід). Однак, відповідно з ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. 17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно зі ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» (від 29 червня 2004 року №1906-IV), чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до п.55 Рішення Європейського Суду з прав людини « Гурепка проти України » з огляду на свою усталену прецеденту практику, Суд не має сумніву, що в силу суворості санкції дана справа за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носило кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції (995_004), та, відповідно, й статті 2 Протоколу N 7 до Конвенції (994_804).

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід (самовідвід) і порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід), та визначення підсудності. Проте діючий Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає відповідні статті, а тому, при розгляді заяви про відвід (самовідвід), слід застосувати аналогію права.

Відповідно до вимог ч.2 ст.32 КПК України, кримінальне провадження щодо обвинувачення судді у вчиненні кримінального правопорушення не може здійснюватись тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді.

Крім того, відповідно ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Згідно ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.75-76 цього Кодексу суддя забов`язаний заявити самовідвід.

В силу ч.2 ст.8 КПК України у кримінальному провадженні застосовується принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у справі Мельник проти України (Melnik v. Ukraine) зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

У справі «Білуха проти України», рішення від 09.11.2006 року, ЄСПЛ зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, за наявності до того підстав, повинен заявляти самовідвід.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Інститут відводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів судового процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення справи.

Норма про відвід (самовідвід) гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Враховуючи вище викладене, зокрема те, що ОСОБА_1 , відносно якого до Городенківського районного суду Івано-Франківської області поступили матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-7 КУпАП, виконує обов`язки присяжного Городенківського районного суду, з метою усунення будь-яких сумнівів щодо неупередженості судді, виключення будь-якого сумніву щодо об`єктивного розгляду справи, суд вважає, що заява про самовідвід судді Федів Л.М., є вмотивованою і такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.6,9,48,63 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року,ст.8 Конституції України,ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», ст.ст.75,81 КПК України, ст.ст.7,8, 246, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області Федів Лідії Миколаївни про самовідвід від розгляду справи №342/841/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП - задовольнити.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення справа №342/841/22 (провадження №3/342/278/2022) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП передати до канцелярії суду для повторного розподілу автоматизованою системою документообігу суду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Ульяніч І. В.