Єдиний унікальний номер 341/1045/22
Номер провадження 3/341/460/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року м.Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Куценко М.О., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Галицького районного суду Івано-Франківської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД N 110052 від 19.08.2022 року зазначено, що 19.08.2022 року о 21 год. 30 хв. в с. Дорогів, по вул. Набережній власник автомобіля марки "DACIA SANDERO" д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, передав право керування транспортним засобом особі, яка не має права керування транспортним засобом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 19.08.2022 в другій половини дня він з друзями відпочивали біля магазину в с. Дорогів Галицької територіальної громади. Він вживав горілку. Потім ввечері коли зібралися їхати додому, оскільки він вживав міцний алкоголь відвезти їх на автомобілі запропонувала його дівчина ОСОБА_2 , на що він погодився, оскільки вона не пила горілку. Як йому відомо ОСОБА_2 випила трохи вина, але не безпосередньо перед виїздом, та як йому здавалось на час поїздки була тверезою. Про те, що в ОСОБА_2 не має права на керування транспортними засобами йому було відомо, оскільки останній ще не виповнилось вісімнадцяти років.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення приходжу до наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати обставини вчиненого адміністративного правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 283КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до практики ЄСПЛ, висловленою у рішеннях «Енгель та інші проти Нідерландів», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурпека проти України», «Швидка проти України», «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02та інших рішеннях, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130КУпАП повинне проводитись за процедурою кримінального провадження, а протокол про адміністративне правопорушення фактично за своєю суттю відповідає обвинуваченню у кримінальному провадженні і тому спрощений підхід для розгляду справ такої категорії є неприпустимим, доводи особи, яка притягається до відповідальності мають бути ретельно перевірені, а в разі невизнання вини, належним чином спростовані, висновки судді ж повинні бути належним чином обґрунтовані і вмотивовані.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі "Лучанінова проти України", від 15.05.2018 року у справі "Надточій проти України", який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі N 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

В свою чергу, положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Так, ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, відповідно до протоколу, працівниками поліції складено протокол відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідно до змісту якого останній, передав право керування транспортним засобом, особі яка не має права керувати таким транспортним засобом.

Відповідальність за діяння особи викладене в протоколі фактично передбачено ч.2 ст. 126 КУпАП.

Про те, дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано саме за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи кримінальний аспект в справах про адміністративне правопорушення, вищезазначені обставини вказують на невірну кваліфікацію дій ОСОБА_1 , порушують його право на захист, оскільки об`єктивна сторона викладена в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає кваліфікації його дій. Крім того, зазначені обставини не дають можливості суду самостійно змінювати формулювання обвинувачення щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чи то змінювати кваліфікацію, оскільки у зворотному випадку це неминуче призведе до перебирання судом на себе функцій обвинувачення, що є неприпустимим.

З огляду на викладене беззаперечних доказів, щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду не надано.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Салабіаку проти Франції" від 07.10.88 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає за необхідне закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Необхідно зазначити, що закриття справи по ч.1 ст. 130 КУпАП за передачу права керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (з не вірною правовою кваліфікацією), не позбавляє можливості працівників поліції з врахуванням вимог ст.. 38 КУпАП здійснити дії щодо складення протоколів з дотриманням вимог діючого законодавства України.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяМихайло КУЦЕНКО