Провадження № 3/466/91/22
ПОСТАНОВА

іменем України

«29» серпня 2022 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Кавацюк В.І., з участю адвоката Цімури Я.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и в :

11 листопада 2021 року на розгляд Шевченківського районного суду м. Львова з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП НП України надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 053165 від 07.11.2021 р. (складеного о 01:00 год.), ОСОБА_1 07.11.2021 р. о 00:02 год. у м. Львові по вул. Шевченка, 392, керував транспортним засобом марки «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 на розгляд справи в суді не з`явився та його представник - адвокат Цімура Я.В. при розгляді справи в суді підтримав позицію, викладену в клопотанні від 21.12.2021 р. та поясненнях від 29.08.2022 р. та зазначив про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом марки «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 07.11.2021 р. о 00:02 год. у м. Львові по вул. Шевченка, 392, час та місце вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення не підтверджено жодними доказами, всупереч Наказу МВС № 1026 портативні відеореєстратори не були ввімкнені на місці зупинки та керування транспортним засобом, а лише за 8 кілометрів від вул. Шевченка, 392 та через 30 хвилин від місця, де нібито було скоєно адміністративне правопорушення.

Також зазначив, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 14.07.2022 р. у справі № 465/9381/21 скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №259871 від 07.11.2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у зв?язку з недоведеністю факту керування транспортним засобом.

Просив закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Цімури Я.В., свідка ОСОБА_2 , з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважаю, що справу щодо гр. ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, слід закрити з наступних підстав.

Положеннями ч.1 ст. 130 цього Кодексу передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в протилежному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» .

Так, у своїй постанові від 15 березня 2019 року Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Визначення терміну "керуванняя транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в Постанові Верховного суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року у справі №404/4467/16-а зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Проте в даному випадку матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом 07.11.2021 р.

Передумовою до складання протоколу на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП 07.11.2021 р. стало накладення на нього адміністративного стягнення згідно постанови БАВ № 259871 від 07.11.2021 року, винесеної інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області Андрейком А.Р., за правопорушення, передбачені ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 122, ч.7 ст. 122 КУпАП, а саме: «07.11.2021 р. о 00:02 год. у м. Львові по вул. Шевченка, 392, керуючи автомобілем марки Nissan Primera НОМЕР_2 , не увімкнув сигнал повороту, не пред`явив посвідчення водія, здійснив зупинку на газоні, чим порушив п.п. 2.1а, 9.2а, 15.10є ПДР України.

Водночас рішенням Франківського районного суду м. Львова від 14.07.2022 р. у справі № 465/9381/21, яке ніким не оскаржувалось та набрало законної сили скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №259871 від 07.11.2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.ч.1, 2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП закрити.

З мотивувальної частини рішення від 14.07.2022 р. у справі № 465/9381/21 встановлено, що під час розгляду справи відповідач не надав письмового відзиву та жодного доказу на спростування позиції позивача.

З приводу показань свідка ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 керував 07.11.2021 р. о 00:02 год. у м. Львові по вул. Шевченка, 392 а/м Nissan д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння приходжу до висновку, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Натомість, на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах.

Таким чином, обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Такого висновку дійшов Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №161/5372/17.

З огляду на позицію Верховного суду показання свідка ОСОБА_2 є недопустимими доказом, оскільки такі не підтверджуються відеозаписом з його нагрудної камери.

Щодо самого відеозапису, який міститься у матеріалах справи та був оглянутий при розгляді справи в суді, то з нього не вбачається, що поліцейським було зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом по вул. Шевченка, 392 у м. Львові о 00:02 год. та порушення ПДР, а також відмову пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці.

Час вчинення адміністративного правопорушення згідно протоколу 00:02 год.

Поряд з цим, відеозапис розпочинається лише з 00:29 год.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом по вул. Шевченка, 392 у м. Львові о 00:02 год. не встановлено., у зв`язку з чим, час та місце вчинення ймовірного адміністративного правопорушення не підтверджено жодними доказами.

Згідно наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» № 1026 від 18 грудня 2018 року під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Отже, з 00:02 год. по вул. Шевченка, 392 у м. Львові розпочалось виконання службових обов`язків та спеціальної поліцейської операції, однак жодну з цих дій ОСОБА_1 не було зафіксовано: ні факт керування транспортним засобом, ні факт порушення будь якого з пунктів ПДР України, ні підозру на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому відеофіксація велась на дві камери: перша з 00:29 год., друга з 00:31 год.

Місце початку відеозапису м.Львів, вул. Кульпарківська, 95.

Таким чином, обома поліцейськими грубо порушено вищевказаний наказ МВС України № 1026 щодо включення портативного відеореєстратора о 00:02 год., що поза розумним сумнівом унеможливлює доведення обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, з метою повноти та всебічного розгляду справи судом було витребувано з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП НП України повний відеозапис за фактом складання протоколу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП 07.11.2021 р., однак такий не був наданий на запит суду.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган, що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

У відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, провадження по справі підлягає закриттю.

Враховуючи все вищезазначене, вважаю, що в діях гр. ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому адміністративну справу щодо нього слід провадженням закрити.

Керуючись ст. ст. 9, 245, п.1 ст. 247, 251, 279, 280, 283, п.3 ст. 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. І. Кавацюк