КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2022 року

м. Київ

справа №760/10849/20

провадження №33/824/2334/2022

Київський апеляційний суд у складі судді Кравець В.А.

за участю представника скаржника Державної митної служби України Київської митниці - Куликова Миколи Миколайовича та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної митної служби України Київської митниці, подану Куликовим Миколою Миколайовичем

на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 18 липня 2022 року у складі судді Оксюти Т.Г.,

якою провадження відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у справі про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 липня 2022 року провадження відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у справі про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Судом установлено, що відповідно до протоколу про порушення митних правил №0169/10000/20 від 04 лютого 2020 року до Житомирської митниці ДФС 10 жовтня 2019 року подано митну декларацію типу ЕК 10 АА №UA101020/2019/019349 на товар «Пиломатеріали хвойних порід, обрізні соснові», кількістю - 38,422 м3, загальною вартістю 101 611,21 гривень.

Згідно вказаної митної декларації відправником товару є ТОВ «ЧЕРКЕС С» (10029, Житомирська обл., м. Житомир вул. Степана Бандери, буд. 7, ), одержувачем - JIANGSU GUOLIN FOREST PRODUCTS CO., LTD (Китай).

Для проведення митного оформлення вказаної митної декларації та подальшого переміщення через митний кордон України даного товару до Житомирської митниці ДФС ТОВ «ЧЕРКЕС С» надано, наряду з іншими документами, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЖТ № 606154 від 09 жовтня 2019 року.

Даний сертифікат отримано на підставі товарно-транспортних накладних №216053 від 20 травня 2019 року, №215463 від 16 травня 2019 року та накладної №0410/2 від 04 жовтня 2019 року, виданих ПП Рубас () про продаж лісопродукції ТОВ «Черкес С» ().

Згідно інформації, яка надійшла листом на запит Житомирської митниці №1044/10/06-70-20 від 09 грудня 2019 року приватне підприємство «Рубас» () інформує, що жодних фінансових операцій з ТОВ «Черкес С» () не здійснювало.

Згідно товарно-транспортної накладної: №2509/1 від 25 вересня 2019 року, №2609/1 від 26 вересня 2019, №2809/1 від 28 вересня 2019, №0310/1 від 03 жовтня 2019 року, №0310/2 від 03 жовтня 2019 року, №0310/3 від 03 жовтня 2019 року, №0410/1 від 04 жовтня 2019 року, №0410/2 від 04 жовтня 2019 року, №0710/1 від 07 жовтня 2019 року, №0910/1 від 09 жовтня 2019 року лісопродукція ПП «Рубас» не реалізовувалась.

Отже, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЖТ № 606154 від 09 жовтня 2019 року був отриманий незаконним шляхом, оскільки виданий на підставі накладної №0410/2 від 04 жовтня 2019 року, яку приватне підприємство «Рубас» () не видавало.

Митний орган уважав, що ОСОБА_1 - керівником ТОВ «Черкес С» вчинено дії, спрямовані та організовано переміщення товару: «Пиломатеріали хвойних порід, обрізні соснові», кількістю - 38,422 м3., загальною вартістю 101 611,21 грн через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підставу для переміщення через митний кордон України, сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЖТ № 606154 від 09жовтня 2019 року, що одержаний незаконним шляхом.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, представник Київської митниці - Куликов М.М. 25 липня 2022 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати громадянина ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, застосувавши до нього стягнення у відповідності до санкції статті.

Уважає, що судом першої інстанції не прийняті до уваги та не враховані всі обставини справи, що, в свою чергу, призвело до прийняття необ`єктивного рішення по справі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил №0169/10000/20 від 04 лютого 2020 року; копією відповіді ПП «Рубас» (вх.. №1821/11 від 17 січня 2020 року) щодо відсутності фінансових взаємовідносин з ТОВ «ЧЕРКЕС С»; митною декларацією ЕК 10 АА №UA101020/2019/019349 від 10 жовтня 2019 року, за якою для проведення митного оформлення та подальшого переміщення через митний кордон України даного товару до Житомирської митниці ДФС ТОВ «Черкес С» надало разом з іншими документами сертифікат про проходження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експертних операцій серії ЖТ №606154 від 09 жовтня 2019 року; копією сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЖТ №606154 від 09 жовтня 2019 року; копією накладної №0410/2 від 04 жовтня 2019 року.

Представник Київської митниці у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримала та просила задовольнити з підстав, наведених у скарзі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, своїх представників (адвокатів) не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не сповістили, клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Згідно частини 294 ЦПК України неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про здійснення перегляду постанови суду першої інстанції за відсутності осіб, що не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положеннями статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що 10 жовтня 2019 року подано митну декларацію типу ЕК 10 АА №UA101020/2019/019349 на товар «Пиломатеріали хвойних порід, обрізні соснові», кількістю - 38,422 м3, загальною вартістю 101 611,21 гривень.

Згідно вказаної митної декларації відправником товару є ТОВ «ЧЕРКЕС С» (10029, Житомирська обл., м. Житомир вул. Степана Бандери, буд. 7, ), одержувачем - JIANGSU GUOLIN FOREST PRODUCTS CO., LTD (Китай).

Для проведення митного оформлення вказаної митної декларації та подальшого переміщення через митний кордон України даного товару до Житомирської митниці ДФС ТОВ «ЧЕРКЕС С» надано, наряду з іншими документами, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЖТ № 606154 від 09 жовтня 2019 року.

Даний сертифікат отримано на підставі товарно-транспортних накладних №216053 від 20 травня 2019 року, №215463 від 16 травня 2019 року та накладної №0410/2 від 04 жовтня 2019 року, виданих ПП Рубас () про продаж лісопродукції ТОВ «Черкес С» ().

Згідно інформації, яка надійшла листом на запит Житомирської митниці №1044/10/06-70-20 від 09 грудня 2019 року приватне підприємство «Рубас» () інформує, що жодних фінансових операцій з ТОВ «Черкес С» () не здійснювало.

Згідно товарно-транспортної накладної: №2509/1 від 25 вересня 2019 року, №2609/1 від 26 вересня 2019, №2809/1 від 28 вересня 2019, №0310/1 від 03 жовтня 2019 року, №0310/2 від 03 жовтня 2019 року, №0310/3 від 03 жовтня 2019 року, №0410/1 від 04 жовтня 2019 року, №0410/2 від 04 жовтня 2019 року, №0710/1 від 07 жовтня 2019 року, №0910/1 від 09 жовтня 2019 року лісопродукція ПП «Рубас» не реалізовувалась.

Отже, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЖТ № 606154 від 09 жовтня 2019 року був отриманий незаконним шляхом, оскільки виданий на підставі накладної №0410/2 від 04 жовтня 2019 року, яку приватне підприємство «Рубас» () не видавало.

04 лютого 2020 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил №0169/10000/20 за ч. 1 ст. 483 МК України за дії, спрямовані та організовано переміщення товару: «Пиломатеріали хвойних порід, обрізні соснові», кількістю - 38,422 м3, загальною вартістю 101 611,21 грн через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підставу для переміщення через митний кордон України, сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЖТ № 606154 від 09жовтня 2019 року, що одержаний незаконним шляхом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені ст. 335 МК України.

Згідно положень ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 483 МК України відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03.06.2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).

При цьому, що стосується використання документів, то судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Тобто ті, що подаються митному органу на кордоні та є підставою для пропуску товару на митну територію України.

Відповідно до роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена ст. 483 МК України, може бути вчинене лише умисно.

Згідно зі ст. 489 ЦПК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 491 МК України підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

За змістом положень ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Зміст положень ч. 2 ст. 495 МК України у взаємозв`язку із положеннями ст. 489 МК України свідчить про те, що докази у справі про порушення митних правил повинні відповідати критерію належності, тобто повинні бути такими, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмету доказування.

За приписами ч. 7 ст. 257 МК України, перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8, документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Митний кодекс України нормою ст. 257 вичерпно формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений декларант.

Відповідно до ст.ст. 49, 58 МК України митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну.

Статтею 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів визначається декларантом відповідно до гл. 9 МК України, якою встановлені основні та другорядні методи визначення митної вартості товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частиною 3 ст. 54 МК передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; випускати у вільний обіг товари, що декларуються.

Виходячи зі змісту положень ч. 5 ст. 54 МК України, в ході виконання вказаних обов`язків, орган доходів і зборів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених МК України, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Тобто, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Таким чином, власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

За доводами митного органу сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЖТ № 606154 від 09 жовтня 2019 року був отриманий незаконним шляхом, оскільки виданий на підставі накладної №0410/2 від 04 жовтня 2019 року, яку приватне підприємство «Рубас» () не видавало. А ОСОБА_1 як директор та керівник ТОВ «Черкес С» () згідно митної декларації є відправником товару, а також видав та підписав товарно-транспортні накладні №2509/1 від 25 вересня 2019 року, №2609/1 від 26 вересня 2019, №2809/1 від 28 вересня 2019, №0310/1 від 03 жовтня 2019 року, №0310/2 від 03 жовтня 2019 року, №0310/3 від 03 жовтня 2019 року, №0410/1 від 04 жовтня 2019 року, №0410/2 від 04 жовтня 2019 року, №0710/1 від 07 жовтня 2019 року, №0910/1 від 09 жовтня 2019 року про продаж лісопродукції ТОВ «Черкес С» ().

Разом з тим, ОСОБА_1 в суді першої інстанції пояснив, що вищевказані товарно-транспортні накладні про продаж лісопродукції ТОВ «Черкес С» () він не підписував та не видавав. Жодних відносин між ним та іншими особами не виникало. Зазначив, що керівником він є лише на папері та на даний час зазначені обставини є предметом дослідження слідчого управління ГУ НП в Житомирській області. Безпосередньо його допитували в якості свідка, де він повідомив, що ніколи керівником даного товариства не був, за цими фактами наразі здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000347. Обставини, викладені митним органом у відповідному протоколі, є обставинами вчинення правопорушення зовсім іншою особою.

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції, будь-які докази того, що саме ОСОБА_1 вчинив кваліфіковане йому адміністративне правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Встановлено, що СУ ГУ НП в Житомирській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000347 від 11 жовтня 2019 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 246, ч.ч. 1, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 2, 3 ст. 209 КК України.

За результатами досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні п`ятьом особам повідомлено про підозру у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень.

ОСОБА_1 у даному кримінальному провадженні має процесуальний статус свідка.

27 січня 2021 року до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000347 від 11 жовтня 2019 року по обвинуваченню осіб, встановлених досудовим розслідуванням у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_1 повідомив, що зареєстрував ТОВ «Черкес С» у серпні 2019 року за грошову винагороду в 1 000 грн без мети здійснення підприємницької діяльності. Відношення до здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Черкес С» не має, нікого для цього не уповноважував, доручень не видавав. У кого знаходиться печатка товариства, бухгалтерські та реєстраційні документи та хто здійснює діяльність від імені ТОВ «Черкес С» йому не відомо.

Вказане підтверджується ухвалою Корольовського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2019 року у справі №296/11768/19.

Доказів того, що кримінальне провадження №0000347 від 11 жовтня 2019 року, стосується дій ОСОБА_1 , митним органом не надано.

Окрім того, 03 лютого 2022 року від Житомирської обласної прокуратури на запити суду надійшли копії висновків експертиз, проведених у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000347 від 11 жовтня 2019 року за ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК України.

Згідно висновку експерта №176 від 13 березня 2020 року, зокрема, підпису у графі «Отримав ОСОБА_1 » Сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЖТ №606154 від 09 жовтня 2019 року, виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Підпис на відтиску печатки «ТОВ Черкес С» в Інвойсі №30 від 08 жовтня 2019 року, виконано не ОСОБА_1 а іншою особою.

Підпис у графі «08 жовтня 2019 року ОСОБА_1 » Заяви про видачу сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для забезпечення експортних операцій згідно інвойсу №30 від 08 жовтня 2019 року, виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Згідно висновку експерта №174 від 13 лютого 2020 року підпис у графі «Засвідчую Директор ТОВ «Черкес С» Черкес С.А.» в Довіреності від 15 серпня 2019 року (1), виданої на ім`я ОСОБА_3 , виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Підпис у графі «Засвідчую Директор ТОВ «Черкес С» ОСОБА_1 » в Довіреності від 15 серпня 2019 року (2), виданої на ім`я ОСОБА_3 , виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Підпис у графі «Засвідчую Директор ТОВ «Черкес С» ОСОБА_1 » в Довіреності від 15 серпня 2019 року, виданої на ім`я ОСОБА_4 , виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Підпис у графі «Зразок підпису ОСОБА_4 » в Довіреності від 15 серпня 2019 року виданої на ім`я ОСОБА_4 виконано ОСОБА_4 , а не іншою особою.

Підпис у графі «Засвідчую Директор ТОВ «Черкес С» ОСОБА_1 » в Довіреності від 23 вересня 2019 року, виданої на ім`я ОСОБА_5 , виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Підпис у графі «Зразок підпису ОСОБА_5 » в Довіреності від 23 вересня 2019 року виданої на ім`я ОСОБА_5 , ймовірно виконано ОСОБА_5 , а не іншою особою.

За конкретних обставин, у особи, яка притягується до відповідальності, не встановлено умислу щодо незаконного переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто поданням митному органу як підставу для переміщення через митний кордон України сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, що одержаний незаконним шляхом.

Отже, жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі, суду надано не було та не зазначено про наявність таких доказів. Не надано і належних доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення дій, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 483 МК України.

У матеріалах справи відсутні та не надавались як в суді першої, так і апеляційної інстанції будь-які дані чи належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив протиправні дії та має нести відповідальність за дані, що містяться у митних деклараціях (товаросупровідних документах) на переміщення товарів на територію України. Тобто за дії, що були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Таким чином, до протоколу про порушення митних правил митним органом не долучено жодного належного доказу на підтвердження обставин, викладених в доводах, а тому висновки митного органу ґрунтуються на припущеннях, що є неприпустимим з огляду на вимоги чинного законодавства.

Отже, докази того, що в поданих ОСОБА_1 до митного контролю та оформлення документах містяться неправдиві відомості щодо товару відсутні.

Жодних доказів на підтвердження того, що документи були подані та отримані ОСОБА_1 незаконним шляхом, суду не надано, що позбавляє можливості встановити наявність у ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення дій, відповідальність за які, передбачена ст. 483 МК України.

Наведене указує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладені обставини справи та норми законодавства, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, з огляду на те, що до протоколу не додано будь-яких доказів, які б свідчили про те, що громадянин ОСОБА_1 вчиняв будь-які умисні дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу України документів, що одержані незаконним шляхом.

Таким чином, відсутність у діях ОСОБА_1 умислу не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої МК України та КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Установивши, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, місцевий суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про закриття провадження по справі відносно нього.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених частиною першою статті 483 МК України.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.

Керуючись статтями 264, 318, 458, 460, 483, 487 МК України, 284, 289, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної митної служби України Київської митниці, подану Куликовим Миколою Миколайовичем , - залишити без задоволення.

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 18 липня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Кравець