Справа № 185/4264/22
Провадження № 3/185/1946/22
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2022 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Ткаченко О.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рубіжне, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_2 , якому відповідно до ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП роз`яснені права,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 14.06.2022 о 00-05 год. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Фольксваген пассат» реєстраційний номер НОМЕР_3 , по вул.Г.України,2, м.Павлоград, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, незв`язна мова), від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

У п.41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/02) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 представлений в суді адвокатом Бакумовим О.С. та був своєчасно сповіщений про час і місце розгляду справи, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, його поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи. Проте, відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за обов`язкової участі захисника, який представляє його інтереси, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.1,245 КУпАП та своєчасному розгляду справи, в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП.

На підтвердження вказаних обставини працівниками поліції надано письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 згідно яких, ОСОБА_1 був ними зупинений на автомобілі Фольксваген на блок-посту по вул.Г.України, м.Павлоград, вів себе неадекватно, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, після чого ними було викликано наряд поліції, і водій в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з відмовою, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, копією постанови про накладення адміністративного стягнення за ст.126 ч.1 КУпАП,та рапортом від 14.06.2022 про те, що ОСОБА_1 вів себе агресивно та розмахував руками, на зауваження не реагував, внаслідок чого до останнього було застосовано спеціальні засоби - кайданки.
Дії ОСОБА_4 органом поліції кваліфіковані за ст.130 ч.1 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Посвідчення водія при складанні адміністративного правопорушення, не вилучалося.

В судовому засіданні захисник з протоколом не погодився, зазначив, що ОСОБА_1 не вживав спиртні напої, під час керування транспортним засобом працівниками поліції не зупинявся, був зупинений військовослужбовцями на блок-посту, з якими у нього виник конфлікт, після чого останні викликали поліцію, яка по приїзду не розібравшись наділа на нього кайданки, при цьому протокол за ст.185 КУпАП, як злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків відносно ОСОБА_1 не складався, направлення на проходження дослідження в медичному закладі, не надавалось, чим порушили відповідний порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Мінохорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, відеозапис вказаної події, про який зазначено в рапорті, відсутній в справі, що унеможливлює відтворення подій, крім цього звернув увагу, що свідками правопорушення, є зацікавлені особи, з якими у ОСОБА_1 стався конфлікт, у зв`язку з чим просив закрити провадження у справі, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у відповідній точності із законом.
У відповідності до роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені в ст.247,280 КУпАП, надати оцінку не тільки тим доказам, які доводять винуватість, але й оцінити доводи та докази, які виправдовують особу.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Із диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння , а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку, що є різними складами адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння передбачена ст.266 КУпАП та детально регламентована Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Мінохорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року.
Так, у відповідності до положень п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
За приписами ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці, огляд водія проводиться у закладах охорони здоров`я.
У разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, у якому зазначає ознаки сп`яніння та дії водія щодо ухилення від огляду (п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду від 17.12.2008).
Аналіз вищенаведених норм Закону свідчить про те, що підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за керування в стані алкогольного сп`яніння на підставі результатів огляду, проведеного поліцейськими на місці зупинки, безумовно є та обставина, що водій погодився із встановленими результатами.
Недотримання визначеної законом процедури має наслідком її недійсність, що встановлено ч.5 ст.266 КУпАП.
Як свідчать матеріали справи, передбаченої процедури не було дотримано працівниками поліції.
Із матеріалів справи вбачається, що поліцейським згідно вимог ст.266 КУпАП під час фіксації процедури огляду використовувались спеціальні технічні засоби відеозапису, про які зазначено в рапорті, однак вказаний відеозапис в матеріалах справи відсутній, що унеможливлює відтворення фактичних обставин, що відбулися.
Крім цього, суд звертає увагу, що свідок, це особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, які підлягають установленню по справі про адміністративні правопорушення (частина перша статті 272 КУпАП).
Докази по справі про адміністративне правопорушення, встановлені поясненнями свідка, підлягають всебічному, повному і об`єктивному дослідженню та оцінюються на рівні та у сукупності з іншими доказами по справі.
Свідком може бути як особа, яка безпосередньо була очевидцем вчинення адміністративного правопорушення, так і особа, про яку стало відомо вже під час підготовки справи до розгляду. Основна цінність свідка в його об`єктивності та відсутності юридичного інтересу в будь-якому результаті справи.
Законодавством про адміністративну відповідальність не встановлюються окремі вимоги до свідка щодо віку, фізичного чи психологічного стану тощо.
Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
З врахуванням викладеного, суд вважає, що не можуть бути об`єктивними свідками у цій справі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , з якими у ОСОБА_1 виник конфлікт і які його тривалий час утримували на блок-посту та їх свідчення є неприпустимими за даною справою.
Виходячи з положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суд з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 року та «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_4 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, його безумовну згоду із виявленим станом сп`яніння на місці зупинки, матеріали справи не містять.
Наявний в матеріалах справи Акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з відмовою ОСОБА_4 від його проходження та відсутності виписаного Направлення до медичного закладу для проходження огляду, залучення в якості свідків осіб, щодо неупередженості яких є сумніви, відсутність відеозапису подій в матеріалах справи, про який зазначено в рапорті поліцейського долученого до неї, породжує обґрунтовані сумніви у справжності отриманої відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а отже вказане судом визнається недопустимими доказами, і такі докази не можуть свідчити про роз`яснення права водію ОСОБА_4 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі при наявності його відмови від огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зафіксований у присутності незацікавлених свідків.
З даного слідує, що працівниками поліції не дотримано процедури огляду водія на виявлення стану сп`яніння, що регламентована ст.266 КУпАП, якою передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною першою статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
Таким чином, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, кожен окремо та в їх сукупності, судом встановлені обґрунтовані сумніви щодо дотримання працівниками поліції порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а враховуючи, що огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, який не проведений у відповідності до вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним, суд прийшов до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
При таких обставинах, враховуючи те, що вина особи не була доведена належними доказами та поза розумним сумнівом, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1ст.247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
На підставі ст.62 Конституції України, керуючись ст.7,130,245,247,251,252,266,268,280, 283,284 КУпАП, -

постановив:

Провадження по адміністративній справі №185/4264/22 у відношенні ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана апеляційна скарга в Дніпровський апеляційний суд через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. А. Ткаченко