Номер провадження 3/523/719/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2022 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
20.11.2021 року інспектором 1 взводу 4 роти 2 батальйону полку УПП в Одеській області ДПП старшим сержантом поліції Крескен В.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №221332 про те, що 20.11.2021 року о 00год.30хвил. ОСОБА_1 в м.Одесі по вул. Миколаївська дорога, 287 «а» керував транспортним засобом Daewoo Lanos державний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації руху, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Відмову зафіксовано на портативний відео реєстратор №01865.

У судове засідання 31.01.2022 року ОСОБА_1 з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав. Зазначив, що не перебував у стані наркотичного сп`яніння, він приймає медичний препарат від кашля, тому працівникам поліції здалося, що він в нетверезому стані. За клопотанням ОСОБА_2 суд відклав розгляд справи, з метою надання останнім суду доказів, в підтвердження своєї правової позиції. Суд роз`яснив ОСОБА_1 права, передбачені ст.ст.268 274 КУпАП.

На наступні судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, будь-яких додаткових доказів суду так і не надав, суд неодноразово відкладав розгляд справи за клопотанням ОСОБА_1 .

У судове засідання 05.09.2022 року ОСОБА_1 не з`явився, клопотанням просив відкласти розгляд справи, у зв`язку із його перебуванням на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 .

Суд зазначає, що справа перебуває у провадженні суду з 03.12.2021 року, тобто фактично дев`ять місяців. Адміністративне правопорушення вчинено 20.11.2021 року. Строк притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП складає один рік, тобто спливає 20.11.2022 року.

Положеннями КУпАП не передбачено можливості зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення, з підстав перебування правопорушника у складі Збройних сил України. Так само, законодавцем не передбачено зупинення строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи реалізацію ОСОБА_1 свого права на участь у судовому засіданні- 31.01.2022 року, надання ним своїх пояснень по суті справи, які будуть оцінені судом, роз`яснення судом його прав за ст.ст.268 274 КУпАП, надання судом ОСОБА_1 більш ніж достатньої часу для надання додаткових доказів по справі, достатність матеріалів для прийняття судом постанови, з метою недопущення пропуску строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, який спливає 20.11.2022 року, суд дійшов висновків про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи 05.09.2022 року.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП - не є обов`язковою.

За наведених обставин, суддя вважає за можливе розглянути адміністративну справу згідно ст. 268 КУпАП без участі правопорушника, на підставі наявних матеріалів.

Відповідно до вимог статей 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

Відповідно до ч.2 - 5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до Закону, у своїх діях поліцейський керується Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015р. №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р.), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затв. Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015р.).

Відповідно до п.2 Порядку - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. 3 Порядку та п. 6 Інструкції огляд проводиться двома способами:

1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів

2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За вимогами п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.1 ст. 130 КУпАП Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, і відмова пройти огляд фактично прирівнюється до визнання своєї провини.
У судовому засіданні підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема:

- протоколом серії ААД №221322 від 20.11.2021 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП;

- відеозаписами з нагрудної відеокамери працівників поліції, які були відтворені судом у судовому засіданні № 01865;

Із відеозаписів з нагрудної відеокамери працівників поліції № 01865 судом вбачається, що:

-ОСОБА_1 не заперечував перебування за кермом автомобіля Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_2 20.11.2021 року о 00:30. Працівники поліції запропонували пройти ОСОБА_1 огляд на стан наркотичного сп`яніння, після оформлення ДТП.

-на часі 02:14:35 працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі;

-на часі 02:14:43 ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі;

-на часі 02:33:20 ОСОБА_1 зазначив, що хотів вжити «кодтерпін», однак не вживав;

Будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів, що працівники поліції обмежували права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (зокрема на право надати пояснення), порушували свої службові обов`язки та порушували положення Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 або Конституцію чи закони України, ОСОБА_1 суду не надано.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України). Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини. Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення. Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

При цьому, з тексту зазначеного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 поставив свій особистий підпис у протоколі, а відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, і відмова пройти огляд фактично прирівнюється до визнання своєї провини. Крім того, у протоколі зазначив «согласен».
Доводи ОСОБА_1 щодо того, що він приймає медичні препарати від кашля, тому і не поїхав до медичного закладу, та у нього були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, що виключає його відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, судом відхиляються.
Абзацами другим та четвертим частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно з положеннями статті 52 цього Закону одним із таких органів державного контролю є Національна поліція.
Відповідно до абзацу третього частини другої статті 16 вказаного Закону водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах його компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, з подальшими змінами, встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним з таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного (наркотичного) сп`яніння.
За викладених обставин, законодавством не передбачено можливості висунення особою, яку зупинили працівники поліції, умов проходження огляду на стан сп`яніння.
Таке правозастосування узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними зокрема в постанові від 30.06.2022 року по справі №9901/159/19, які суд застосовує до спірних правовідносин.
З огляду на викладене, суд дійшов висновків про те що вину ОСОБА_1 доведено матеріалами справи, останній підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, дані про особу, ступінь її вини, суд дійшов висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Такий вид адміністративного стягнення, у відповідності до ст.23 КУпАП, буде мірою відповідальності, достатньою для досягнення мети виховання особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, справляється судовий збір у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 496,20грн.

Керуючись ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», статтями 33, 40-1, ч.1 ст.130, статтями 283, 284, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:
Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн. в дохід держави.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: К.О. Далеко