ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1127/22 Справа № 204/4506/22 Суддя у 1-й інстанції - Приваліхіна А. І. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника, - адвоката Мезенцева І.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Мезенцева І.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2022 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає у кв. АДРЕСА_1

у справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1 000 (тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму у 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, водій 18 червня 2022 року о 11 годині 45 хвилин у м. Дніпрі по вул. Макарова, 14, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ., із явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився згідно чинного законодавства. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляції з уточненнями:

- адвокат Мезенцев І.О. просить поновити строк на апеляційне оскарження та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження адвокат вказує, що він вчасно не отримав копії оскаржуваної постанови, а тому первинно звернувся до суду з апеляцією без урахування позицій та мотивів суду, та в подальшому подав уточнену апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги по суті, адвокат вказує, що інспектор поліції, знайшовши в речах ОСОБА_1 начебто заборонену речовину, діяв не за вимогами Інструкції, а на підставі власних припущень, які жодним чином не стосуються наявністю у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння.

Окрім цього, адвокат вказує на відсутність в матеріалах справи направлення ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу.

Адвокат також акцентує увагу на тому, що судом не надано оцінки тому, яким чином інспектор поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та роз`яснює наслідки відмови від проходження такого огляду.

Вказує на порушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки співробітник поліції вибірково зачитував зміст протоколу, чим ввів ОСОБА_1 в оману, попросивши його поставити підпис в графі за отримання протоколу, не роз`яснивши, що такий підпис також засвідчує ознайомлення із протоколом.

Також адвокат зазначає на відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки наявними матеріалами справи такий факт не підтверджується.

Окрім цього, адвокат вважає, що відеоматеріали містять ознаки монтування.

Заслухавши адвоката та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, виходжу з того, що оскаржувана постанова винесена 30 серпня 2022 року, а адвокат звернувся з апеляційною скаргою 08 вересня 2022 року, тобто в передбачений законом десятиденний термін, тому вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови адвокатом не порушений, у зв`язку з чим його поновлення не потребує.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При винесенні оскаржуваної постанови суддею суду першої інстанції вказані вимоги були дотримані.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив обґрунтований висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 303834 від 18 червня 2022 року, складного у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; рапортом інспектора 1 взводу 4 роти 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області від 18 червня 2022 року, відповідно до якого, під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, якому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, проте останній відмовився; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Таким чином, сукупність вищевказаних доказів засвідчують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан нароктичного сп`яніння.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Посилання на безпідставний огляд ОСОБА_1 , в ході якого було виявлено речовину в сліп-пакеті, схожу на наркотичний засіб, є помилковими, оскільки відповідно до ст. 31 Закону України Про Національну поліцію, поліція може в тому числі застосовувати такі превентивні заходи, як зупинення транспортного засобу та поверхнева перевірка і огляд.

Відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського, під час його спілкування з ОСОБА_1 , останній пояснив, що не має при собі заборонених речей, проте, під час добровільного пред`явлення вмісту гаманця, було виявлено сліп-пакет з речовиною білого кольору.

Таким чином, факт зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та в подальшому виявлення у нього вказаного вище сліп-пакету, відбулися без порушення вимог закону, а отже і не є підставою для визнання огляду ОСОБА_1 безпідставним.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що співробітник поліції на підставі власних припущень встановив наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, не є обґрунтованими, оскільки відповідно до Інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, а саме пункту 2 розділу І та пункту 12 розділу ІІ, поліцейському надано право провести огляд водія транспортного засобу, якщо у нього є підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану та направити водія до найближчого закладу охорони здоров`я, незалежно від того чи визнає, а чи заперечує водій своє перебування у стані наркотичного сп`яніння.

Висновок про стан наркотичного сп`яніння вправі надати лише відповідний заклад охорони здоров`я і огляд водія на стан наркотичного сп`яніння може бути проведений лише у такому закладі охорони здоров`я, а працівник поліції не наділений такими повноваженнями, визначати стан наркотичного сп`яніння. У протоколі про адміністративне правопорушення поліцейський вправі і зобов`язаний зазначити лише візуальні ознаки сп`яніння, якщо у нього є підстави вважати що водій такі ознаки має. Також працівник поліції зобов`язаний запропонувати водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, незалежно від того, чи визнає водій, чи заперечує своє перебування у стані сп`яніння, що було виконано поліцейським по даній справі. І факт відмови водія від проходження огляду у закладі охорони здоров`я поліцейським оформлено відповідно до встановленого порядку.

Крім того, в даній справі ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності не за перебування у стані наркотичного сп`яніння, а за відмову на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на такий стан сп`яніння. Законом не передбачено поважних чи неповажних причин відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Твердження адвоката про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом є безпідставними, оскільки спростовуються наведеними вище доказами. При цьому, під час апеляційного перегляду, ОСОБА_1 та його адвокатом не надано доказів на підтвердження того, що він не керував транспортним засобом.

Посилання адвоката про порушення прав ОСОБА_1 на захист, через не роз`яснення йому наслідків відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та запропонування поставити підпис в графі за отримання протоколу, не роз`яснивши, що такий підпис також засвідчує ознайомлення із протоколом, не відповідають дійсності та суперечать наявним в матеріалах справи доказам. Так, з протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 було роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що засвідчено його підписом без будь-яких зауважень.

При встановлених і наведених вище обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП і доведеності його вини у вчиненні цього правопорушення, сам по собі факт відсутності в матеріалах справи направлення водія на медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що посилається адвокат в своїй апеляційній скарзі, вважаю не є суттєвим і таким, що міг перешкодити чи перешкодив прийняттю законної та обґрунтованої постанови суду.

Таким чином, з огляду на вищенаведене при апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом.

Накладене стягнення на ОСОБА_1 узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Мезенцева І.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2022 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко