Справа №295/4219/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Зіневич І.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу АП Управління патрульної поліції у м. Житомирі ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої в БФ "Рокада",

за ч.1 ст. 130Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №081237 від 07.05.2022, водій ОСОБА_1 , 06.05.2022 об 22 год. 40 хв. в м. Житомирі по провулку Винокурний, 8, керувала транспортним засобом Volkswagen Beetle, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в КНП «ОМСУ» ЖОР. Згідно висновку нарколога № 221 ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Пояснила, що 06.05.2022, їхавши на своєму автомобілі про провулку Винокурному, її зупинила патрульна поліція. Вказала, що надала працівникам поліції документи для перевірки, після чого останні повідомили, що вона має запах алкоголю з порожнини рота, на що повідомила, що обробляла руки антисептичним засобом. Зазначила, що згодом під`їхав ще один патрульний автомобіль. Вказала, що пояснила працівникам поліції, що не вживала алкогольних напоїв, а їхавши від матері додому прийняла лікарський препарат «Барбовал». Пояснила, що пройшла на місці освідування за допомогою газоаналізатора «Драгер» і результат показав 0,43%, на що з результатом не погодилась та повідомила, що поїде до наркодиспансеру. Здавши кров на вміст алкоголю, отримала результат 0,19%.

Захисник Луговський Ю.В. в судовому засіданні підтримав подане до суду клопотання про закриття провадження у справі та просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Луговського Ю.В., дослідивши та оцінивши матеріали справи, відеозапис із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, суд дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП , орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, наявність яких доводиться шляхом надання належних та допустимих доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу .

Як видно зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 081237 від 07.05.2022, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, в ході розгляду даної адміністративної справи встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких допустимих та належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинила дії, які їй інкриміновані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 081237.

Суд зазначає, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до п.2.9 «А» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, доводячи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поліцейські посилаються на обставини, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також відеозапис, здійснений з нагрудної камери поліцейського, що міститься на оптичному диску, який долучений до матеріалів справи.

Крім того, працівниками поліції на підтвердження вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності надано: роздруківку тестування-дублікат (тест № 200) на алкоголь приладом Драгер "Alkotest-7510" (показник приладу становив 0,43 проміле) (а.с2); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.3); постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО №5374758 (а.с4) висновок №221 щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 06.05.2022, з якого убачається, що ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння (а.с.5); рапорт інспектора взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП; копію акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 06.05.2022 (а.с.7).

Разом з тим, на підтвердження вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 ПДР України, інспектором взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП до матеріалів справи долучений диск із відеозаписом події, який був досліджений в судовому засіданні та з дослідженого відеозапису з встановлено, долучений диск із відеозаписом події, який має фрагментарний характер в нічну пору доби, з якого не можна встановити обставини події саме від моменту зупинки транспортного засобу до складання протоколу на водія за ч.1 ст.130 КУпАП. На відеозаписі відсутній факт того, що на момент зупинки транспортного засобу Volkswagen Beetle ним керувала ОСОБА_1 , видно лише те, що остання виходить з автомобіля, який був припаркований біля паркану, більше того на відеозаписі взагалі відсутній запис, який би вказував, що автомобіль взагалі на момент зупинки поліцейськими здійснював рух.

З даного відеозапису убачається, що відбувається спілкування водія з працівниками поліції, де в ході розмови працівником поліції було виявлено запах алкоголю з порожнини рота та запропоновано ОСОБА_1 пройти тест на стан сп`яніння на місці або в найближчому закладі охорони здоров`я.

Крім того, з відеозапису видно, що ОСОБА_1 просить у працівників поліції роз`яснити їй з якою метою вона має проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки вона жодним чином нічого не порушувала та пояснила на запитання поліцейського щодо вживання алкоголю, що «Ні, я їду від мами, використовувала лише санітайзер».

Разом з тим, з даного відеозапису убачається, що ОСОБА_1 погодилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, однак під час відеофіксації камера поліцейського направлена в сторону, що унеможливлює чітко вказати, які проводились дії.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Пунктом 1 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 року.

Відповідно до ДСТУ EN 15964:2014 (далі Стандарт), пристрої (газоаналізатори) використовують мундштуки для відбору проб дихання. Пунктом 3.11 Стандарту визначено, що мундштук - це гігієнічно запакована частина, призначена для одноразового використання, яку приєднують до приладу для виявлення алкоголю у видихуваному повітрі й через яку особа, що її перевіряють, подає пробу видихуваного повітря.

Згідно приписів п. 5.2 Стандарту, пристрій повинен виключати можливість вдихання забрудненого повітря від попередніх користувачів. Повинна бути забезпечена можливість брати ці мундштуки, не торкаючись частини, що буде і була в контакті з губами особи, яку перевіряють. Мундштуки повинні бути в індивідуальній герметичній упаковці, яку можна легко відкрити. Недотримання вимог Стандарту визначених п. 3.11 та 5.2 може призвести як до епідеміологічних ризиків, так і до ризику некоректної роботи газоаналізаторів і фактичних необ`єктивних тестів. Використання бувших у вжитку мундштуків, може призводити до систематичних похибок з отриманням помилкового результату тесту.

Однак, як убачається з відеозапису наданого працівниками поліції, що ОСОБА_1 самостійно розпаковує мундштук, торкаючись його руками, що суворо заборонено та декілька разів використовує мундштук, який можливо використовувати лише один раз. Крім того, прилад Драгер "Alkotest-7510" не був протестований поліцейським, контрольні заміри не виконані.

Таким чином, вказані обставини вказують на беззаперечне порушення процедури огляду на стан сп`яніння, а тому результати такого огляду є сумнівними, а відтак не допустими доказами.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з пунктом 2 розділу І зазначеної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 6 розділу І вищевказаної Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейським направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису убачається, що ОСОБА_1 заперечила щодо результатів проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу Драгер "Alkotest-7510" та після чого остання разом із працівниками поліції поїхали пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому медичному закладі у лікаря, а саме до КНП «ОМСЦ» ЖОР.

Відповідно до пунктів 15-17 Розділу III Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015р. (далі Інструкція №1452/735), висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду, у який вноситься діагноз, що встановлюється за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями, які в свою чергу відповідно до п.7, 8 розділу III цієї Інструкції є обов`язковими для виявлення і визначення наркотичного засобу, що здатен спричинювати стан сп`яніння.

Згідно п. 7 Розділу ІІ Інструкції №1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до п. 5 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, у разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №081237 від 07.05.2022 зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та згідно тесту № 200 результат становив 0,43 %.

Проте, у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, однак не зазначено скільки промілей в неї виявлено, вказано, що відібрано кров на вміст етанолу.

Медичним працівником було лише озвучено результат, який ймовірно висвітився на приладі, однак не було ознайомлено з результатом ОСОБА_1 та даний результат не зафіксований на відеозаписі.

В подальшому, як убачається з переглянутого відеозапису, було досліджено біологічне середовище ОСОБА_1 , а саме кров. Однак, відповідно до довідки, № 1361 від 16.05.2022, виданої лікарем-токсикологом ОСОБА_2 , убачається, що згідно результату токсикологічного дослідження методом ГХ, дата та час відбору 06.05.2022 об 23 год. 35 хв., що в доставленому зразку крові, відібраному у ОСОБА_1 , етиловий алкоголь виявлений в концентрації 0,19%, що чітко вказує на те, що показник менше 0,2%.

Суд зазначає, що алкогольне сп`яніння може бути різного ступеня, проте відповідальність за ст. 130 КУпАП настає лише, якщо у водія виявлено алкоголю в крові більше 0,2 проміле, а отже алкогольне сп`яніння з показниками менше 0,2 проміле (включно) не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно, наданий тест № 200 від 06.05.2022 та висновок № 221 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не можуть вважатися належним та допустимим доказом.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 081237 від 07.05.2022 за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 та рапорт інспектора самі по собі не можуть бути доказом вчинення адміністративного правопорушення. При цьому, інших належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного факту матеріали справи не містять.

Таким чином, зафіксований факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння лише у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності без належних та допустимих доказів саме керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не може бути безумовною та "поза розумним сумнівом" підставою для притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП .

За таких обставин суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Рішення суду в справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд наголошує, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в даному випадку вина ОСОБА_1 в інкримінованому їй правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. ч.1 ст.130, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП , суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя І.В. Зіневич