Справа № 199/5726/22
П О С Т А Н О В А
іменем України
26 вересня 2022 року м. Дніпро
Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли від Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини, вказаної у протоколі,
за ч. 1 ст. 212-5 КУпАП,
В С Т А Н О В И В :
25 липня 2022 року ОСОБА_1 , під час виконання своїх службових обов`язків перебував на посаді командира підрозділу військової частини, вказаної у протоколі про адміністративне правопорушення, віддав наказ на службовому ноутбуку марки «HP», який не являється категорованим та відповідно забороняється відпрацьовувати та зберігати документи з обмеженим доступом «Для службового користування», здійснювати відпрацювання та відправлення документів службового характеру, а саме бойовий та чисельний склад по мессенджеру «WhatsApp», що могло б призвести до витоку персональних даних військовослужбовців військової частини в неконтрольований обіг всесвітньої мережі «Інтернет».

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив фактичні обставини справи та свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що оглянутий ноутбук належить не йому, а його сержанту, який на останньому вів облік особового складу лише по кількості, без зазначення особистих даних. Вказівки робити це через мессенджер «WhatsApp» він не давав, оскільки це заборонено.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, з наступних підстав:

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 212-5 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зібрану у процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, що призвело до розголошення такої інформації.
Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.
За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.
ЄСПЛ у справі «Малофєєв проти Росії» та «Карелін проти Росії» сформулював позицію, за якою у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Отже в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Відповідно до фабули вчинення адміністративного правопорушення, викладеної у протоколі, дії ОСОБА_1 могли б призвести до розголошення службової інформації, в той час коли ч. 1 ст. 212-5 КУпАП передбачає відповідальність за такі дії, лише якщо вони фактично призвели до розголошення зазначеної інформації. Не вбачається фактичне розголошення службової інформації і з доданих до протоколу про адміністративне правопорушення доказів.
Отже, в результаті дій ОСОБА_1 , зазначен6их в протоколі про адміністративне правопорушення, не настали наслідки, передбачені ч. 1 ст. 212-5 КУпАП, що виключає наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею.
На підставі викладеного, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 , зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-5 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-5 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Суддя:

26.09.2022