Справа № 638/2917/22
Провадження № 3/638/1253/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Поволяєва О.В., під час розгляду адміністративного матеріалу, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , займає посаду головного спеціаліста в Харківській обласній раді,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2022 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов матеріал про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом встановлено, що 28 травня 2021 року о 18 год 30 хв у м. Харкові по пр-т. Людвіга Свободи, 32, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Kia Optima», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 6820ARHE - 0219. Результат огляду 1.95 проміле.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, просив провадження в справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Надав пояснення, в яких зазначив, що транспортним засобом не керував, автомобіль був ним припаркований на пр-т. Людвіга Свободи до початку спілкування з працівниками поліції. Повертаючись з кафе «Таверна» до автомобіля мав намір забрати особисті речі та залишити його на тому ж місці на ніч, оскільки його будинок розташований поруч. Під час відкриття автомобіля до нього під`їхав екіпаж патрульної поліції, поліцейський запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці, проте ОСОБА_1 поясним першому екіпажу поліції, що транспортним засобом не керував, повернувся з кафе, де вжив алкогольний напій, з метою забрати особисті речі та піти додому. Оскільки мав пригнічений моральний стан погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, коли вже під`їхав другий екіпаж поліції. Коли поліцейський з другого екіпажу поліції почав роз`яснювати підстави зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 не висказав заперечень щодо факту керування автомобілем, оскільки ним з даного приводу вже були надані пояснення поліцейському з першого екіпажу. З метою фальсифікації та фіксування на відеозапис нагрудного відеореєстратора факту керування автомобілем працівниками поліції було спровоковано ОСОБА_1 на дії, що можуть бути розцінені як доказ керування транспортним засобом, шляхом пропонування заглушити двигун автомобіля. ОСОБА_1 знав, що двигун автомобіля не працює, проте пішов перевірити, що працівниками поліції було зафіксовано на відеозапис нагрудного відеореєстратора. Також працівниками поліції було порушено порядок складання адміністративного матеріалу, його не було доставлено на огляд в заклад охорони здоров`я, проте складено відповідне направлення, в якому зазначено, що його було доставлено на огляд у заклад охорони здоров`я поліцейським. При підписанні акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не бачив, що він підписує, оскільки має плохий зір.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Виноградов В.О. в судовому засідання просив суд провадження в справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування зазначив, що відеозапис з нагрудного відеореєстратора не містить даних щодо керування ОСОБА_1 автомобілем, час, зафіксований на відеозапису та час фактичного проведення поліцейськими огляду не співпадають, спеціальний технічний засіб газоаналізатору не пройшов в строк повірку, зважаючи на що порушено порядок калібрування.

Згідно п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, який передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 Правил дорожнього руху України).

Згідно з п. 2 ч. I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до абз. 1 п. 6 ч. I та п. 1, 7 ч. II Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно абз. 1, 3 п. 10 ч. II Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 11 ч. II Інструкції оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

Стаття ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження в суді.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 224031 від 28 травня 2022 року, яким зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України;

- відеозаписом з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, з якого вбачається проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку;

- роздруківкою результатів огляду за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820, за результатами якого було встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 1,95 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння згоден.

Суд критично ставиться до пояснень, наданих в судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисником, якими обґрунтовано вимогу щодо закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, зважаючи на наступне.

Дослідивши в судовому засіданні відеозапис нагрудного відеореєстратора, суд вважає, що надані ОСОБА_1 пояснення є суперечливими та такими, що спростовуються обставинами, які зафіксовані на відеозапису.

Доводи ОСОБА_1 стосовно відсутності факту керування автомобілем, спростовуються даними з відеозапису, відповідно до яких поліцейським з першого екіпажу поліції роз`яснено ОСОБА_1 щодо причин зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 після даного роз`яснення поліцейського не було виражено заперечень щодо факту керування автомобілем.

Також даним відеозаписом спростовуються пояснення ОСОБА_1 щодо здійснення роз`яснення вказаного вище порядку поліцейським з другого екіпажу, якому він вже не пояснював той факт, що він не керував транспортним засобом, оскільки пояснив це працівникам поліції з першого екіпажу. Дані доводи ОСОБА_1 не відповідають фактичним обставинам, оскільки з відеозапису безсумнівно вбачається, що роз`яснення причин зупинка автомобіля було здійснено поліцейським з першого екіпажу, а другий екіпаж поліції під`їхав набагато пізніше, вже під час складення адміністративного матеріалу.

Стосовно доводів щодо провокації працівниками поліції ОСОБА_1 на дії, що можуть бути розцінені як доказ керування транспортним засобом, шляхом пропонування заглушити двигун автомобіля, то суд вважає їх неспроможними, оскільки з відеозапису вбачається, що працівником поліції запропоновано останньому заглушити двигун автомобіля та закрити його. На дану пропозицію ОСОБА_1 були здійснені відповідні дії та ним не було виражено сумніву або заперечень щодо факту роботи двигуна автомобіля.

Стосовно доводів щодо порушення працівниками поліції порядок складання адміністративного матеріалу, оскільки ОСОБА_1 не було доставлено на огляд в заклад охорони здоров`я, проте складено відповідне направлення, в якому зазначено, що його було доставлено на огляд у заклад охорони здоров`я поліцейським, то вони також є необґрунтованими, зважаючи на наступне.

З відеозапису нагрудного відеореєстратора вбачається, що після зупинки транспортного засобу поліцейським було роз`яснено порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 визнав, що вживав алкогольні напої, погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, зазначив про відсутність необхідності проходження огляду в закладі охорони здоров`я та після проходження огляду на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатору, з результатами огляду погодився, що також підтверджується підписаними ним без зауважень актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою результатів огляду за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820.

Під час всього часу складання працівниками поліції адміністративного матеріалу ОСОБА_1 не виражав будь-яких заперечень щодо керування транспортним засобом, факту вживання алкогольних напоїв, результатів проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду на стан сп`яніння. Після надання працівниками поліції на підпис протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 проявив формальне ставлення до даної дії та запитав у поліцейських щодо письмових пояснень, які він може зазначити в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності». Працівниками поліції було повторно роз`яснено право надати письмові заперечення з зазначенням причин. Після чого ОСОБА_1 було написано, що він «не зовсім згоден з результатом огляду». При цьому ним не було під час всього часу складення адміністративного матеріалу зазначено про наявність будь-яких заперечень щодо результатів огляду, навпаки він погодився з результатом огляду та не виразив наміру пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Зважаючи на надані останнім письмові пояснення в протоколі, працівниками поліції було правомірно складено направлення на огляд з зазначенням даних щодо проведення огляду та місці зупинки транспортного засобу.

Стосовно доводів ОСОБА_1 щодо неусвідомлення змісту документів, які він підписував, то вони також спростовуються відеозаписом нагрудного відеореєстратора, з якого вбачається, що працівником поліції після пропонування підписати складений адміністративний матеріал було надано пояснення щодо змісту кожного документу. ОСОБА_1 було вільно заповнено графу в протоколі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» та підписано інший матеріал. Відеозапис не містить будь-яких даних, які доводять факт неусвідомлення останнім змісту матеріалів, які ним було підписано. Також ним не було під час підписання матеріалів повідомлено поліцейських щодо поганого зору та неможливості усвідомлення змісту матеріалів, які підлягають підписанню.

Невідповідність часу, зазначеного в протоколі та на відеозапису з нагрудного відеореєстратора в межах розгляду даної справи не є істотним недоліком та достатньою правовою підставою для закриття провадження в справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Стосовно доводів щодо несвоєчасного проведення повірки (колібрування) спеціального технічного приладу, за допомогою якого було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, то даний факт в рамках даної справи, за викладених вище обставин, також не є достатньою правовою підставою для закриття провадження в справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 підтвердив факт вживання алкогольних напоїв та не заперечував результати огляду.

Оцінюючи інші доводи та аргументи ОСОБА_1 та його захисника, суд керується практикою Європейського суду з прав людини, який вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Вище перелічені докази у розумінні ст. 251 КУпАП України суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 224031 від 28 травня 2022 року.

По справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 33-35 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення згідно зі ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 245, 251, 283, 284, 285, 289, 294 КУпАП, ст. ст. 4, 9 Закону України "Про судовий збір", суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень нуль копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного судуособою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя О.В. Поволяєва