Справа № 163/2771/21
Провадження № 3/163/84/22
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2022 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С.

з участю секретаря Костюк Р.М.,

представника Волинської митниці Кондратюка І.П.,

представника заінтересованої особи Кривошея А.М.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0656/20500/21 про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.483 МК України

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Польща, що проживає по АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_3 ), директора підприємства "AZAP Pawel Chlopek", РНОКПП невідомий, паспорт НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 (Chlopek Pawel) як керівник компанії "AZAP Pawel Chlopek" вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, при таких обставинах.

30 вересня 2021 року в зону митного контролю митного поста "Ягодин" Волинської митниці на в`їзд в Україну з Республіки Польща прибув вантажний автомобіль з номерними знаками НОМЕР_2 .

Водій транспортного засобу ОСОБА_3 до митного контролю подав CMR без номера, фактуру № 807 разом з митною декларацією типу ЕЕ № UA205050/2021/63953.

Згідно з цими товарно-супровідними документами від компанії "AZAP Pawel Chlope" в адресу ТОВ "АВМ Гідротехпром" (місто Коростень Житомирської області) перевозився вживаний автомобіль-самоскид, призначений для перевезення гірничої маси в складних гірничотехнічних умовах, - "БЕЛАЗ 75473" 2014 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_3 .

В результаті повного митного огляду із залученням спеціаліста Львівського НДІСЕ встановлено, що переміщуваний вживаний автомобіль-самоскид "БЕЛАЗ" має первинний ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , а роком його виготовлення є 2008-й.

Уповноваженим підрозділом митниці встановлено, що за однакової вартості транспортного засобу у 43 300 євро розмір митних платежів при увезенні автомобіля 2014 року виготовлення становить 717 990,88 гривні, 2008 року виготовлення 830 414,72 гривні, різниця в митних платежах 112 423,84 гривні.

Таким чином, ОСОБА_2 (Chlopek Pawel) як керівник компанії "AZAP Pawel Chlope" вчинив дії, спрямовані на переміщення цих автомобіля "БЕЛАЗ 75473" 2008 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_4 , з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу документів (CMR без номера, фактуру № 807), що містили неправдиві відомості про їх маркування транспортного засобу ідентифікаційного номеру та року виготовлення, тобто правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

Правопорушник на розгляд справи в суді не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду через електронну пошту. Заяви чи клопотання щодо суті протоколу та процедури його розгляду у суд не надходили.

Представник заінтересованої особи адвокат Кривошей А.М. висловив свою правову позицію щодо обсягу відповідальності ОСОБА_4 і врахування інтересів ТОВ "АВМ Гідротехпром".

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні порушення митних правил, просив накласти стягнення в межах санкції ч.1 ст.483 МК України, стягнути витрати митниці і судовий збір.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, товарно-супровідними документами (CMR без номера, фактура № 807), митною декларацією типу ЕЕ № UA205050/2021/63953, контрольним талоном, актом огляду транспортного засобу, інформацією ВАТ "БЕЛАЗ-ХОЛДИНГ", службовою запискою інспектора митниці, висновком експерта Львівського НДІСЕ.

Цими доказами безсумнівно і достовірно доведено, що переміщуваний в Україну транспортний засіб "БЕЛАЗ-75473" з шасі № НОМЕР_4 був виготовлений в березні 2008 року і поставлений виробником в Республіку Польща.

Твердження ОСОБА_4 в електронних листах про помилку під час проведення ремонтно-відновлювальних робіт і встановлення кабіни на транспортний засіб викликають обґрунтований сумнів, оскільки табличка з ідентифікаційним номером на кабіні не відповідає за своїм зовнішнім виглядом та через допущені граматичні помилки табличкам заводу-виробника, а знаки ідентифікаційного номеру на рамі транспортного засобу піддавались змінам шляхом механічного видалення та нанесення поряд знаків іншого змісту. При цьому експерт дійшов категоричного висновку про те, що первинним ідентифікаційним номером автомобіля "БЕЛАЗ-75473" було позначення НОМЕР_4 , в якому закодовано 2008 рік виготовлення.

Це свідчить про обізнаність польської компанії "AZAP Paweі Chіopek" з обставинами знищення первинного і нанесення невідповідно ідентифікаційного номеру транспортного засобу, що відповідно до положень п.43 ст.4, ч.2 ст.459 МК України тягне відповідальність ОСОБА_4 як керівника компанії за порушення митних правил.

При цьому той факт, що кримінальне провадження № 0000067 за ознаками ст.290 КК України закрите постановою дізнавача відділення поліції № 1 Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 31 травня 2022 року, доказового значення не має, оскільки таке рішення органом досудового розслідування прийнято з огляду на те, що можлива зміна ідентифікаційного номера автомобіля проведена не на території України.

При вирішення питання про обсяг відповідальності ОСОБА_4 встановлено таке.

По справі встановлено, що автомобіль увозився в Україну на підставі договору між компанією "AZAP" і ТОВ "АВМ Гідротехпром" від 09 серпня 2021 року № 01/08/2021. За придбання транспортного засобу українське підприємство відповідно до умов цього договору банківським платежем перерахувало продавцю передоплатою повну вартість товару в розмірі 43 000 євро, а для його митного оформлення 73 5972,45 гривні передоплату митних платежів на рахунок митного органу.

Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.ст.33-35 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

В рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Гірлян проти Росії" від 09 жовтня 2018 (скарга № 35943/15, § 31) зазначено, що положення Кодексу про адміністративні правопорушення Росії … не залишає за судом права винесення вироку стосовно будь-якого розсуду … шляхом надання права вибору між штрафом, еквівалентним, по крайній мірі, неоголошеній сумі, або конфіскації неоголошених готівкових коштів. На думку Суду, така жорстка система не в змозі забезпечити необхідний справедливий баланс між вимогами загальних інтересів и захистом права особи на власність. … ОСОБА_5 конфіскації поклала на заявника індивідуальне и надмірне навантаження і була неспіврозмірна скоєному злочину (див. Ісмаїлов, § 38, и Болевич, § 45, Танасов проти Румунії № 65910/09, § 28, 31 жовтня 2017 року).

В рішенні "Краєва проти України" від 13 січня 2022 року (скарга № 72858/13, §§ 31-33) Європейський Суд з прав людини сказав, що відповідно до частини першої статті 483 Митного кодексу України, згідно з якою заявницю було визнано винною, штраф у розмірі, який дорівнює вартості товару, що сама собою була дуже високою, та конфіскація товару були обов`язковими заходами без винятків. Відсутність свободи розсуду в українських судів щодо стягнень виключала оцінку індивідуальної ситуації, роблячи будь-яку таку оцінку марною. Суд вже зазначив, що така жорстка система сама собою не здатна забезпечити необхідний справедливий баланс між суспільними інтересами і правом особи на мирне володіння своїм майном (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Гирлян проти Росії", заява № 35943/15). Обов`язковий характер стягнення, а за обставин цієї справи - розмір штрафу, позбавив заявницю можливості викласти аргументи в її справі і мати шанс на успіх у провадженні щодо неї. Наведених міркувань достатньо для висновку Суду, що за обставин цієї справи накладене на заявницю стягнення, зокрема, розмір штрафу, який її зобов`язали сплатити згідно з постановою апеляційного суду у результаті застосування частини першої статті 483 Митного кодексу України, становило непропорційне втручання у її майнові права всупереч вимогам статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Частина 1 статті 483 МК України в разі доведеності вини особи передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

З огляду на зазначені вище обставини цієї справи та практику Європейського Суду з прав людини вбачаються підстави для висновку, що застосування до ОСОБА_4 і штрафу, і конфіскації предметів порушення митних правил, що передбачено санкцією ч.1 ст.483 МК України як безальтернативне стягнення, буде порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки буде непропорційним, не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника і буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі "правопорушення та відповідальності", а також фактичним притягненням до відповідальності українського підприємства, яке сплатило як вартість транспортного засобу, так і передоплату митних платежів. При цьому будь-яка причетність посадових осіб ТОВ "АВМ Гідротехпром" до вчинення дій на приховування товару від митного контролю по справі не встановлена.

Таким чином, встановлено підстави для накладення на ОСОБА_4 стягнення у вигляді штрафу без конфіскації предмета порушення митних правил, який належить надати одержувачу транспортного засобу для проведення його митного оформлення відповідно до обраного ним митного режиму.

З порушника відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі, а з врахуванням приєднаної до протоколу довідки митного органу витрати митниці на зберігання транспортного засобу протягом 320 діб за курсом НБУ на дату розгляду справи в порядку ст.ст.519, 520 МК України та наказу Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року № 731.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 341 477 (один мільйон триста сорок одна тисяча чотириста сімдесят сім) гривень 30 копійок.

Штраф в розмірі 1 341 477 (один мільйон триста сорок одна тисяча чотириста сімдесят сім) гривень 30 копійок підлягає стягненню на рахунок UA5003500 в Казначействі України (ЕАП) (, отримувач ГУК у Волинській області/село Вишнів, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу "адміністративні штрафи та інші санкції "05" Державна митна служба України").

Вилучений за протоколом про порушення митних правил № 0656/20500/21 в порядку ст.511 МК України вживаний автомобіль-самоскид для перевезення гірничої маси в складних гірничотехнічних умовах марки "БЕЛАЗ", номер кузова НОМЕР_5 , повернути ТОВ для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

Стягнути з ОСОБА_1 (Chlopek Pawel) в користь Волинської митниці витрати по справі на зберігання транспортного засобу в розмірі 257 263 (двісті п`ятдесят сім тисяч двісті шістдесят три) гривні на рахунок UA1160491 в Державній казначейській службі України, місто Київ (МФО 820172, , призначення платежу "за зберігання товарів").

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) в користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.С.Чишій