Справа № 446/826/22 Головуючий у 1 інстанції: Костюк У.І.
Провадження № 33/811/996/22 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Сєргєєвої Ольги Ігорівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сєргєєвої Ольги Ігорівнина постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого за ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Згідно з постановою судді, 19.06.2022 року о 05:20 год., по вулиці Миру, 2, в селі Прибужани Львівського району Львівської області, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки "ВАЗ 2103" д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер" з показом 0.49 проміле.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Сєргєєва О.І.подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10 серпня 2022 року скасуватита закрити провадження у цій частині у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що під час розгляду справи судом першої інстанції та винесення ним постанови по справі, були допущені грубі порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не містить записів про свідків (їх даних) правопорушення та їх підписів, участь яких при оформленні працівниками поліції даного виду правопорушення є обов`язковим.

Вважає, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не є допустимим га належним доказом винуватості ОСОБА_1 , адже складений з грубим порушенням процедури огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, що здійснений на місці зупинки транспортного засобу, яка передбачена ст. 266 КУпАП, п. 3, 5 , 6 розділу 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Оскільки, перед проходженням огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці події поліцейським в порушення п.3 розділу 2 Інструкції не було надано ОСОБА_1 для ознайомлення сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Звертає увагу на те, що такі документи є відсутніми в матеріалах цієї справи про адміністративне правопорушення. Вищенаведена інформація перед початком огляду не була надана ОСОБА_1 , що також видно на відеозаписі, долученому до матеріалів справи.

Отже, акт огляду на стан сп`яніння є недопустимим доказом, оскільки складений всупереч п. 1, 3 , 5 Інструкції.

Наголошує, що до матеріалів судової справи №446/826/22 не надано носій, на який безпосередньо здійснений запис щодо ОСОБА_1 (в даному випадку - нагрудна камера чи її носій даних), який відповідно до вимог вищенаведених норм Закону є оригіналом такого електронного доказу. Зважуючи на це відеофайли, які містяться на оптичному СД-диску без засвідчення їх електронними цифровими підписами автора цих відеофайлів та особи, яка уповноважена на виготовлення їх копій, є неналежними доказами в справі №446/826/21.

Зазначає, що покази свідків, які були допитані в суді першої інстанції спростовують вину ОСОБА_1 , оскільки він не керував транспорт ним засобом, проте судом першої інстанції такі не були взяті до ваги.

Зважуючи на вище наведене. ОСОБА_2 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, оскільки не керував транспортним засобом, а отже не мав статусу водія.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Сєргєєву О.І., які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №054674 від 19.06.2022, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, чеком тесту №1115 приладу Drager Alcotest 6820, за результатом якого ОСОБА_2 19.06.2022 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результату тесту 0,49 проміле, Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапортом ст. сержанта поліції Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській обл. від 06.02.2022 ОСОБА_3 , записом з портативних нагрудних відеореєстраторів поліцейських

Підстав сумніватися у достовірності вищевказаних даних у суду немає.

Відповідно до п.6, п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_2 погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager» був проведений поліцейськими на місці із застосуванням технічних засобів відеозапису. За результатами огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager» було зроблено роздруківку та складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якими ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820».

Відповідно до наявного в матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також друкований результат (чек) тесту № 1155 щодо проходження огляду ОСОБА_1 19.06.2022, огляд був проведений у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння, за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, результат огляду: проба позитивна 0,49 ‰, свідки до огляду не залучались та такий зафіксовано на відеозапис. Чек про проходження огляду ОСОБА_2 підписав, а також розписався в зазначеному вище акті щодо згоди з результатами тесту.

Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №054674 від 19.06.2022 оформлений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідає вимогам діючого законодавства, і він є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, дані якого узгоджуються з іншими доказами у справі, достовірність та допустимість яких не викликає сумнівів.

З відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 продував технічний прилад "Драгер", результат тесту 0,49 проміле алкоголю.

Заперечення ОСОБА_1 про те, що він транспортним засобом не керував а лише пересів за кермо, суд відхиляє як неспроможні та такі, що не спростовують факту вчинення правопорушення, а лише спрямовані на уникнення відповідальності за вчинення ним правопорушення.

Оскільки дійсно, на відеозаписі не зафіксовано факт зупинки транспортного засобу і не має зображення ОСОБА_1 за кермом. Однак, у ході його спілкування з працівниками поліції достеменно чути, як він визнавав, що керував автомобілем.

Аргументи апелянта щодо незасвідчення доданих до протоколу відеозаписів електронним цифровим підписом суд також оцінює критично, оскільки вказане засвідчення не передбачене чинним КУпАП, зокрема, ст. 266, крім того, відсутність засвідчення електронним цифровим підписом відеозапису не спростовує відображені на ньому події.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом безпідставно взятий до уваги як доказ винуватості у вчиненні даного правопорушення відеозапис з нагрудної камери поліцейського, зважаючи на ту обставину, що він є неповним, а тому не може бути визнаний судом належним доказом по справі, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки наявна обставина не є підставою визнання такого доказу неналежним, про що зазначено в апеляційній скарзі.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Покликання апелянта в апеляційній скарзі про те, що постанова суду не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання, що рішення судді першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на основі всебічно, повно та об`єктивно з`ясованих обставин справи, вина ОСОБА_1 доводиться допустимими, належними та достатніми доказами у справі.

Щодо клопотання захисника адвоката Сергєєвої О.І. про виклик та допит апеляційним судом свідків, то такий є правом, а не обов`язком суду. Окрім цього, у матеріалах справи є достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 19 червня 2022 року, які між собою взаємоузгоджуються, є чіткими, несуперечливими, відтак сумнівів не викликають та не потребують виклику вказаних осіб у судове засідання для дачі пояснень.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом апеляційної інстанції при винесенні постанови.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, при апеляційному перегляді не встановлено.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сєргєєвої Ольги Ігорівни без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк