Справа №461/3052/22
Провадження №3/461/1999/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2022 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої директором ТОВ «Лембергбуд», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №085906, 17.06.2022 року о 19 годині 05 хвилин у м. Львові на вул. Богдана Хмельницького, 18, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mazda CX-3 д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з площі Старий Ринок, не надала переваги в русі автомобілю Citroen д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі під керуванням водія ОСОБА_2 , та скоїла зіткнення. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження, що завдало матеріальних збитків.

ОСОБА_1 подала до суду письмові пояснення, які підтримала в судовому засіданні. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, заперечила. Зазначила, що 17 червня 2022 року вона, рухаючись автомобілем Mazda CX-3 д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Ужгородській до вул Б. Хмельницького, під`їхала до нерегульованого перехрестя. Переконавшись в безпечності маневру, здійснила поворот направо та виїхала на вул. Б. Хмельницького. Проїхавши декілька метрів після пішохідного переходу по вул. Б. Хмельницького, 18, вона відчула удар в передню ліву частину свого автомобіля. Удар здійснив автомобіль швидкої допомоги Citroen НОМЕР_2 , який рухаючись без проблискових маячків та звукових сигналів по зустрічній смузі, здійснював обгін трамвая.

Стверджує, що водій вказаного транспортного засобу, для уникнення зіткнення із зустрічним авто, не врахувавши, що у нього була перешкода справа, у вигляді її автомобіля, здійснив маневр вправо та вдарив правою центральною частиною автомобіля її автомобіль, внаслідок чого вона втратила керування автомобілем та виїхала на тротуар.

Зазначила, що після ДТП викликала працівників поліції. Прибувши на виклик, працівники поліції, не роблячи фотофіксації та поміток на дорозі для фіксування розташування автомобілів, не взявши пояснень у водія трамвая, який бачив момент зіткнення, попросили від`їхати в сторону, щоб розблокувати рух трамваїв.

Вважає, що дії працівників поліції були упереджені, оскільки вони не взяли до уваги її письмові пояснення та на її прохання відмовились переглянути запис відеореєстратора автомобіля Citroen д.н.з. НОМЕР_2 , на якому могли бути зафіксовані обставини ДТП.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні протокол підтримав. При цьому вказав, що, на його думку, саме ОСОБА_1 порушила Правила дорожнього руху і саме внаслідок її дій настала ДТП, оскільки вона порушила Правила дорожнього руху. Зокрема свідок вказав, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mazda CX-3 д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з площі Старий Ринок, не надала переваги в русі автомобілю Citroen д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі під керуванням водія ОСОБА_2 , та скоїла зіткнення.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п.16.11 Правил дорожнього руху, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення учасників процесу, зокрема свідка, вважаю, що в діях громадянина ОСОБА_1 відсутній склад вказаного вище адміністративного правопорушення, оскільки, при розгляді даної справи не встановлено достатніх, достовірних, належних та допустимих доказів наявності в діянні останньої об`єктивної та суб`єктивної сторони складу правопорушення, а протокол та долучені до нього матеріали не містять беззаперечних доказів того, що саме внаслідок дій ОСОБА_1 відбулася дорожньо-транспортна пригода.

При цьому, суд виходить з наступного.

При оцінці доказів суд керується принципом "поза розумним сумнівом», а саме, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

В постанові Верховного Суду по справі №813/2451/17 від 27.02.2018 р. зазначено, що сам факт будь-якого правопорушення має бути підтверджено лише допустимими доказами.

Згідно пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні, вона рухаючись автомобілем Mazda CX-3 д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Ужгородській до вул Б. Хмельницького, під`їхала до нерегульованого перехрестя. Переконавшись в безпечності маневру, здійснила поворот направо та виїхала на вул. Б. Хмельницького. Проїхавши декілька метрів після пішохідного переходу по вул. Б. Хмельницького, 18, вона відчула удар в передню ліву частину свого автомобіля. Удар здійснив автомобіль швидкої допомоги Citroen НОМЕР_2 , який рухаючись без проблискових маячків та звукових сигналів по зустрічній смузі, здійснював обгін трамвая.

Вказане підтверджується схемою місця ДТП, згідно якої вбачається, що зіткнення автомобілів відбулося на відстані більше ніж на 4,2 метри від перехрестя, тобто, відповідно до схеми, зіткнення відбулося після того як ОСОБА_1 завершивши маневр із виїзду на головну дорогу, рухалась по ній.

Крім цього, з наведеної схеми місця ДТП вбачається, що автомобіль Citroen НОМЕР_2 , рухався не паралельно, а під кутом в бік автомобіля Mazda CX-3 д.н.з. НОМЕР_1 , що свідчить про те, що зіткнення відбулося в момент перестроювання автомобіля Citroen НОМЕР_2 в іншу смуги руху в попутному напрямку. Наведене узгоджується із поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких, зіткнення могло відбутись в момент коли водій автомобіля Citroen НОМЕР_2 , намагався перестроїтись в іншу попутну напрямку руху смугу.

Також, вказані ОСОБА_1 обставини відповідають наданим нею фотоматеріалами з місця ДТП, які зокрема фіксують характер пошкодження транспортних засобів. Так, з наведених фотоматеріалів вбачається, що автомобіль Citroen НОМЕР_2 отримав пошкодження у правій (з боку пасажира частині), що суперечить обставинам наведеним у протоколі. Разом з тим, слід відзначити, що відповідно до схеми наведеної вище, ДТП відбулось на відстані понад 4 метри від перехрестя, що фактично вказує на те, що автомобіль Mazda CX-3 д.н.з. НОМЕР_1 завершив маневр (виїзд на головну дорогу) на момент зіткнення.

Характер пошкодження автомобілів, схема ДТП, фотоматеріали та пояснення ОСОБА_1 ставлять під сумнів пояснення наведеного вище свідка стосовно обставин ДТП. В цьому контексті слід відзначити, що названий свідок вказав, що автомобіль Citroen НОМЕР_2 має у комплекті відеореєстратор. Натомість відеозапису з даного реєстратора до матеріалів справи не долучено.

Згідно ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Також, неможливо не відзначити, що ДТП трапилася о 16 годині 20 хвилин в центральній частині міста, що вказує на високу вірогідність встановлення свідків даної події та отримання від них пояснень. Крім того, поліцейський мав можливість з`ясувати питання отримання відеоматеріалів для долучення до протоколу, адже очевидним є той факт, що в центральній частині міста, зокрема на вулиці де трапилось ДТП, можуть знаходитись установи чи заклади, які обладнані камерами зовнішнього спостереження.

Наведені вище доводи та мотиви ставлять під сумнів пояснення свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо того, що саме ОСОБА_1 порушила Правила дорожнього руху і саме внаслідок її дій настала ДТП.

Отже, вказане вище свідчить про те, що орган уповноважений складати протокол, отримавши пояснення ОСОБА_1 в яких остання фактично заперечила факт вчинення адміністративного правопорушення, не зібрав та не долучив до протоколу належні, достатні та допустимі докази, які спростовують пояснення ОСОБА_1 .

Наведене вказує на відсутність у матеріалах справи достатніх, достовірних, допустимих та належних доказів, які поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ухвалюючи рішення у даній справі, враховую, що в ході судового розгляду дотримано принцип повноти дослідження обставин справи, що суттєво впливає на об`єктивність рішення у провадженні, а також здобуто достатню сукупність доказів, яка обґрунтовує зроблені у даному судовому рішенні висновки, як такі, що не залишають місця сумнівам.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, а також того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і вчинене саме особою стосовно якої складено протокол про правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Пункт 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Виходячи з положень ст. 8,62 КонституціїУкраїни, дотримання принципу верховенства права є однією із засад існування демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Оскільки судом встановлено, що у справі відсутні достатні, належні та допустимі докази, які б поза розумним сумнівом доводили факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення, приходжу до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, тобто у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.