Справа № 303/4437/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., розглянувши матеріали Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, серія, номер паспорта та ідентифікаційний номер - суду не відомі, до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

26 червня 2022 року о 00 год. 40 хв. в м. Мукачево, вул. Т. Масарика, 44, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes Benz Vito» номерний знак НОМЕР_1 будучи особою стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, постановою державного виконавця Яремко Д.В. від 23.02.2022 року ВП №62160331 ч. 2 п. 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження». Чим порушив вимоги ч.3 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомляв.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 126 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суддя не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, доходжу висновку, що в діях гр. України ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП його дії кваліфіковані вірно.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Диспозиція ч. 3 ст. 126 КУпАП визначає відповідальність особи за: керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до цього Закону зазнали змін і положення Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, ст. 71, яка регулює порядок виконання рішення про стягнення аліментів та в якій передбачено види, підстави та порядок встановлення тимчасових обмежень боржника, втому числі встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Якщо аліменти сплачуються на утримання дитини з інвалідністю, яка хворіє на тяжкі види захворювань, постанови, зазначені у пунктах 1 4 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», в тому числі про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, виносяться державним виконавцем за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці.

Постанови, зазначені у пунктах 14 цієї частини, надсилаються сторонам виконавчого провадження для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням і боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Частиною 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Частина 10 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що тимчасові обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано, зокрема у разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Відповідно до положень ст.15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця від 23.02.2022 ВП №62160331 відносно ОСОБА_1 винесено постанову про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Вказана постанова винесена в рамках примусового виконання: судового наказу №308/1791/20 виданий 23.03.2020 року .

Відомостей про те, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, відповідна постанова ДВС про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами була скасована суду надано не було.

Повно та всебічно проаналізувавши кожен доказ окремо та в сукупності, з урахуванням критерію «поза розумним сумнівом», суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненому підтверджується дослідженими під час судового засідання письмовими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №143014 від 26.06.2022 року; постановою державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 23.02.2022 №62160331, розпискою ОСОБА_1 про підтвердження факту залишення на зберігання транспортного засобу, дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, відповідно до яких зафіксовано обставини складання протоколу.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції частини 3 статті 126 КУпАП, буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами. Так, приходжу до переконання про доцільність накладення на гр. України ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк чотири місяці.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з гр. ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у сумі 496,20 грн.

Керуючись ст. 130, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закон України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

Громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, серія, номер паспорта та ідентифікаційний номер - суду не відомі, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк чотири місяці.

Стягнути з громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, серія, номер паспорта та ідентифікаційний номер - суду не відомі, на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова