Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/263/22 Головуючий у суді І-ї інстанції Бурко Р. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2022 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 липня 2022 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 грн. 00 коп., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 00 коп.,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 липня 2022 року, ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він о 03 год. 15 хв. 09.07.2022 р., повторно, протягом року, рухався в м. Кропивницькому по вул. Волкова, 3, керуючи транспортним засобом «Chevrolet Epica», державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Alcotest Drager 6810 № 3513, результат огляду 1,98 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначає, що про наявність оскаржуваної постанови йому стало відомо 21.07.2022р., в той же час він не отримував повідомлення про виклик до суду.

Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що він перебував у відрядженні з 13.07.2022р. по 20.07.2022р. включно, що є поважною підставою для відсутності в судовому засіданні. При цому за умови того, якби він був повідомлений про час та місце судового засідання по справі він повідомив би суд про неможливість прибути в судове засідання.

Одразу після прибуття з відрядження він почав підготовку апеляційної скарги. З метою ознайомлення з матеріалами справи та отримання постанови ним було подане відповідне клопотання.

Так, 02.08.2022р. він отримав примірник оскаржуваної постанови та ознайомився з матеріалами справи (представник).

З огляду на це, просить звернути увагу на вказані доводи, на тривалість строку, який пропущено, на його поведінку протягом цього строку, на дії, які він вчиняв, що пов`язані з підготовкою до звернення до суду.

З урахуванням наведеного просить поновити пропущений строк подання апеляційної скарги на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 липня 2022 року щодо нього.

За наслідком розгляду апеляційної скарги просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що постанова прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, грунтується на припущеннях та підлягає скасуванню з урахуванням наступного.

Підставами зупинки транспортного засобу, є підстави визначені ч.1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», є отримання в установленому законодавством`порядку інформації про порушення вимог законодавства, тобто конкретної інформації, яка підпадає під конкретний пункт данної статті.

При цьому, "підстава для зупинки" це не нумероване позначення пункту відповідного ЗУ, а обставини, які в цьому підпункті розкриваються та мають об`єктивно існувати.

За відсутності вказаної інформації зупинка транспортного засобу є таким, що не відповідає чинному законодавству й всі подальші дії не відповідають чинному законодавству.

Тобто, поліцейські повинні були діяти тільки в межах своїх повноважень, визначених законом, а не визначати на власний розсуд правові підстави для зупинки транспортного засобу та огляд водія (іншої особи).

Апелянт вважає, що з наданих доказів до матеріалів справи невідомо, яка підстава для вчинення будь-яких дій з боку поліцейських відносно нього, що підтверджено відсутністю будь-якими доказів, які є в матеріалах справи, а яким чином встановлено, що саме він керував ТЗ невідомо.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис не можуть бути визнані належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вони не є самостійними беззаперечними доказами, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви у суду.

В даній ситуації він не підтвердив вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме, не вказав, що він транспортним засобом керував, а просто стояв поруч, автомобіль був із вимкнутим двигуном.

Також, як убачається з технічного носія, який було додано до матеріалів справи - на відео дійсно не вбачається, що саме він керував транспортним засобом.

При цьому, запис розпочинається з того, що на узбіччі стоїть автомобіль з вимкнутим двигуном. Тобто, відеозапис жодним чином не підтверджує того, що ОСОБА_2 дійсно керував транспортним засобом, а з наданого іншого запису тільки вбачається автомобіль, марку, модель, та номерний знак якого встановити не можливо.

Таким чином, відеозапис, наданий працівниками поліції, не містить відомостей про вчинення правопорушення, оскільки не містить даних про те, чи рухався автомобіль взагалі, керував ним ОСОБА_2 ним тощо.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП.

Також його підпис у протоколі, за даних обставин, не є доказом вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Надані докази не доведять, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом 09.07.2022 року о 03 год. 15 хв. в стані алкогольного сп`яніння.

Також апелянт зазначає, що йому не було роз`яснено права, передбачені ст.268 КУпАП щодо можливості отримання правової допомоги, що свідчить про упередженість працівників національної поліції.

Апелянт вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягало закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247, у зв`язку з відсутністю в його діях складу данного адміністративного правопорушення.

Також звертає увагу на те, що в порушення частини третьої статті 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, надана особами, які склали протокол про`адміністративне правопорушення, копія відеозапису з нагрудної камери інспектора не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Проте, суд не встановив фактичних обставин справи у цій частині ,не витребував та не дослідив докази необхідні для правильного вирішення справи. У мотивувальній частині рішення суд першої інстанції відсутні підстави та обґрунтування, з яких досліджений відеозапис, судом визнано належним, допустимим та достатнім доказом його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові.

Крім того він був позбавлений можливості бути присутнім при розгляді справи - розгляд відбувся 19.07.2021р., повідомлення про розгляд справи він не отримував, хоча мобільний номер вірно відображено в протоколі. Від участі у судовому засіданні не ухилявся, навпаки, мав намір бути присутнім для надання відповідних пояснень щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Неявка до суду обумовлена тим, що він з метою проведення заходів, пов`язаних з обороноздатністю країни, перебував у відряджені з 13.07.2022р. по 20.07.2022р. за межами м.Кропивницького.

Тобто, було порушеного його право на судовий захист, а наявні об`єктивні (поважні) причини відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні, унеможливлюють судовий розгляд справи, що є також підставою для скасування оскаржуваної постанови.

У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи від вказаної особи до суду, не надходило.

За таких обставин, відповідно до ст. ст. 268, ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка, ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що пропущений строк на подання апеляційної скарги слід поновити, а у задоволенні апеляційних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.07.2022 року в судовому засіданні ОСОБА_2 дійсно не був присутнім, копія постанови суду останнім була отримана 22.07.2022, а апеляційна скарга була подана 08.08.2022, тобто у межах десятиденного строку.

Враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 липня 2022 року, як такий, що пропущений ним з поважних причин.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КпАП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція частини другої данної статті передбачає повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд приходить до висновку, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідають встановленим суддею районного суду фактичним обставинам справи.

Так, винуватість ОСОБА_2 повністю підтверджується наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 056451 від 09.07.2022 року, у якому викладені встановлені судом обставини;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-результатом алкотестеру «Драгер», який підтверджує перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння;

-копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки;

-довідкою про отримання особою посвідчення водія на право керування транспортним засобом;

-довідкою про належність транспортного засобу, з якої вбачається, що власником «Chevrolet Epica», державний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_3 ,

-довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення;

-диском з фіксацією вказаного адміністративного правопорушення, який долучений до матеріалів справи та який підтверджує обставини зазначені у протоколі.

Також повторність вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 підтверджується постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 квітня 2022 року, відповідно до якої ОСОБА_2 27.01.2022 року визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Постанова набрала законної сили 10.05.2022 р., тобто, ОСОБА_2 повторно протягом року керував транспортним засобам в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні всебічно дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки останній в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні доводи ОСОБА_2 про те, що висновки судді районного суду, викладені у постанові, не відповідають фактичним обставинам справи є безпідставними та необґрунтованими, оскільки спростовуються доказами наявними у справі.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відео реєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відеозаписом підтверджено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений на місці зупинки транспортного засобу з результатом тестування 2.51 проміле, що підтверджує факт перебування ОСОБА_2 на той час у стані алкогольного сп`яніння.

Вказаний відеозапис також підтверджує, що саме ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Chevrolet Epica», державний номер НОМЕР_1 о 03 год. 15 хв. 09.07.2022 р., у м. Кропивницькому по вул. Волкова, 3, оскільки з відеозапису убачається, що інших осіб у вказаному транспортному засобі немає. Крім того, ОСОБА_2 особисто пояснив поліцейським, що рухався на автомобілі до місця несення служби у зв`язку з службовою необхідністю.

Виходячи з наведеного суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про порушення вимог закону поліцейськими під час проходження огляду водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та під час складання протоколу щодо ОСОБА_2 . Крім того, при ознайомлені з протоколом про адміністративне правопорушення йому була надана можливість викласти свої пояснення та зауваження за результатами огляду в графі для пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, де останній власноруч зазначив про те, що пересувався у м. Крописницькому для виконання поставлених завдань.

Суд апеляційної інстанції не знайшов підтвердження доводів апелянта щодо порушення процесуальних прав ОСОБА_2 , а порушення вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості останнього у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку про порушення ОСОБА_2 зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення вимог ПДР України, а саме п. 2.9 (а), з урахуванням постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 квітня 2022 року, що свідчить про скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер скоєного, особу правопорушника, матеріали справи, суддя районного суду дійшов обґрунтованого висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу, тобто у межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.

При розгляді справи щодо ОСОБА_2 в суді першої інстанції істотних порушень вимог КУпАП, які тягли за собою скасування постанови суду першої інстанції допущено не було.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та обґрунтовано призначив йому адміністративне стягнення в межах даної норми закону, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку подання апеляційної скарги, задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 , строк подання апеляційної скарги на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 липня 2022 року стосовно нього за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 липня 2022 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко