Справа № 359/5415/22
Провадження № 3/359/2778/2022
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2022 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши за участі особи, яка притягається до відповідальності, адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Проців Бориспільського району Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_2 , -

в с т а н о в и в :

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 065398 від 06.08.2022 р., 06 серпня 2022 року о 22 год. 45 хв. в м. Бориспіль Київської області по вул. Лесі Українки, 33, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, автомобілем марки "ЗАЗ 1102", д.н.з. НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку за допомогою алкотестеру "Drager 6810" прилад ARCD - 0477, відповідно до якого проба позитивна і становить 0,78 ‰. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. "а" 2.9 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав, пояснивши, що в зазначені вище час і місці, він вищевказаним транспортним засобом не керував, а просто перебував в салоні авто, а потім поряд із ним. В цей момент до нього під`їхали працівники поліції та попросили надати посвідчення водія та документи на транспортний засіб, не пояснивши будь-яких причин, у зв`язку з чим це необхідно роботи, і відразу зазначили, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. При цьому інспектор поліції навіть не зазначивши які саме в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а відразу почав звинувачувати його в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Потім працівники поліції, діставши алкотестер, запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою "Драгера". При цьому, не повідомляючи будь-яких підстав для проходження огляду на стан сп`яніння працівники поліції, відрази дали йому трубку та сказали продувати. З метою уникнення суперечок із представником поліції, він погодився на проходження огляду на стан сп`яніння з допомогою приладу "Драгер". Враховуючи вищевикладене особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просив суд дану справу відносно нього закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він транспортним засобом не керував, і в момент як до нього підійшли працівники поліції, він перебував поряд із авто, однак ним не керував.

Суддя, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, прийшов до такого висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Так, структура кожного окремого складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт правопорушення і суб`єктивну сторону складу правопорушення. Зазначені ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з цим, відповідно до чинного законодавства, під керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежного від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Тобто, одним з основних елементів є керування особою транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Огляду на стан сп`яніння підлягають виключно водії транспортних засобів, які ним керували, що вбачається з Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/7350.

У судовому засіданні особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 заперечив факт керування транспортним засобом, вказавши, що він перебував в салоні авто та поряд із авто, але будь-яких дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух не вчиняв.

Так, детально дослідивши матеріали справи встановлено, що вони не містять достатньої кількості доказів, які би вказували на доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що дало би поліцейським підстави для висунення йому вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння.

Із долученого працівниками поліції DVD-R диску до матеріалів справи, з відеозаписами подій, які мали місце 06 серпня 2022 року, вбачається, що на ньому зафіксовано автомобіль марки "ЗАЗ 1102", д.н.з. НОМЕР_3 , що стоїть поряд із приватним будинком, а біля вказаного авто, на вулиці, перебуває ОСОБА_1 . В подальшому на вказаному відеозаписі зафіксовано спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 , а також відображено процес продуття алкотестеру "Драгер" ОСОБА_1 . Однак, зазначеним відеозаписом не підтверджується рух транспортного засобу автомобіля марки "ЗАЗ 1102", д.н.з. НОМЕР_3 , та факт керування ОСОБА_1 зазначеним автомобілем.

Так, на одному із відеозаписів, який є коротким та не охоплюють всю процедуру від зупинки водія до моменту складання протоколу, дійсно зафіксовано рух транспортного засобу невідомого автомобіля, оскільки ні марки автомобіля, ні номерного знаку, ні навіть чіткого кольору, які б дали можливість ідентифікувати цей транспортний засіб, на відео не відображено, оскільки воно є нечітким та недостатньо якісним. Так само, на вказаному відеозаписі не зафіксовано і водій, який керує цим транспортним засобом. Це в свою чергу позбавляє суд можливості пересвідчитися в тому, що на вказаному автомобілі зафіксовано рух саме автомобіля марки "ЗАЗ 1102", д.н.з. НОМЕР_3 , а не будь-якого іншого схожого автомобіля, і під керуванням саме ОСОБА_1 .

При цьому обставини керування транспортним засобом ОСОБА_1 не підтверджуються і наявними у матеріалах адміністративної справи актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів та результатими тесту "Drager Alcotest 6810", оскільки вони не містять жодних конкретних відомостей щодо обставин зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , чи у будь-якій інший спосіб безпосередньо виявлення факту керування ОСОБА_1 автомобілем.

Також, наявний у матеріалах адміністративної справи рапорт поліцейської Панчохи Л. від 06.08.2022 р., що долучений до протоколу про адміністративні правопорушення, не може бути розцінений як беззаперечна обставина для наявності доведеності обставин керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки ним не підтверджується вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке настає згідно ст. 130 КУпАП. Так, рапорт працівника поліції, думку суду є неналежним доказом, оскільки належить до внутрішніх документів Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області. З огляду на це, а також враховуючи, що вказаний рапорт містять опис обставин від імені зацікавленої особи працівника поліції, суд не може прийняти його і як допустимий доказ, що узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 161/5372/17 від 29.04.2020.

Будь-які інші докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які підтверджували б обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, в матеріалах справи відсутні, а тому суд позбавлений можливості перевірити обставини справи в частині того, чи дійсно ОСОБА_1 керував або не керував транспортним засобом під час його виявлення працівниками поліції.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Таким чином, правові підстави для проведення поліцейськими огляду на стан сп`яніння інших осіб, які не керують транспортними засобами, відсутні, оскільки саме перебування як в салоні автомобіля, так і поряд із автомобілем, який був у нерухомому стані, не доводить факт керування останнім транспортним засобом, внаслідок чого встановлення, що особа перебуває поряд із авто в стані алкогольного сп`яніння, без зафіксованого факту керування особою транспортним засобом не регламентується підпунктом "а" пункту 2.9 ПДР України, а тому не може мати наслідком притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, приєднані до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції докази, також не містять відомостей щодо суті вчиненого водієм правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відносно того, з якими саме ознаками сп`яніння перебувала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, чи була така особа відсторонена від керування транспортним засобом. З доказів, що наявні в матеріалах справи неможливо встановити чи були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, при цьому через відсутність даних відомостей, їх також неможливо зіставити з тими ознаками сп`яніння, що зазначені в матеріалах справи, та таким чином перевірити обґрунтованість вимог співробітників поліції для проходження ОСОБА_1 відповідного огляду на стан сп`яніння.

Так, як вбачається із долученого відеозапису із нагрудних відеокамер, працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 не було взагалі роз`яснено, які саме в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, та у зв`язку з якими у працівників поліції виникли підозри, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

На відеозапису зафіксовано, що поліцейський взагалі не зазначає, які саме у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а лише констатував, що останній вживав алкогольні напої, і відразу пропонує пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки. При цьому працівники поліції і не вчинювали жодних дій, направлених на виявлення ознак сп`яніння у ОСОБА_1 . В той же час, ОСОБА_1 неодноразово зазначав, що не вживав алкогольних напоїв та будь-яких ознак алкогольного сп`яніння у нього не було.

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Згідно розділу 2 даної Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Разом з тим, зазначені вимоги порядку проходження огляду на стан сп`яніння щодо ОСОБА_1 працівниками поліції були порушені, тобто порушено процедуру зазначених в законі дій працівниками поліції, що відповідно до усталеної практики ЄСПЛ є порушенням права на захист. Достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння у поліцейських не було, оскільки у матеріалах справи не міститься доказів на підтвердження того, які саме були виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, які б давали підстави працівникам поліції запропонувати останньому пройти огляд на визначення стану сп`яніння.

При цьому, з наданого відеозапису вбачається, що поведінка останнього не є сумнівною, є адекватною для подій зафіксованих в протоколі. При цьому, нервування ОСОБА_1 вочевидь зумовлено лише діями поліцейських, які без очевидних на те підстав ставлять вимогу про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що працівниками поліції також був порушений порядок огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначений статтею 266 КУпАП та вищезазначеними підзаконними нормативними актами.

Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакцій проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, а тому результати тестування алкотестером "Drager", та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не можуть бути в будь-якому випадку доказами на підтвердження вчинення ОСОБА_1 , інкримінованого йому правопорушення.

Наведені факти свідчать про недопустимість та неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Встановлено, що на момент виявлення працівниками поліції ОСОБА_1 та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній не був водієм в розумінні ПДР України, оскільки не керував транспортним засобом, відтак, дія вказаних Правил на нього не поширюється.

З огляду на те, що матеріалами адміністративної справи не підтверджується факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , обставини, викладені у протоколі, не доведені належним способом доказування, приймаючи до уваги те, що на орган, яким складено протокол про адміністративне правопорушення покладено обов`язок доведення факту вчинення адміністративного правопорушення, слід дійти висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи все вищевикладене, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 065398 від 06.08.2022 р., складений щодо ОСОБА_1 не можливо визнавати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Це в свою чергу свідчить про те, що матеріали даної справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, та про дотримання працівниками поліції вимог законодавства щодо порядку виявлення та направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суддя оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 266, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк