Справа № 720/1684/22
Провадження № 3/720/867/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2022 року близько 18 години 40 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 11183», державний номерний знак НОМЕР_1 , в с. Ванчиківці Чернівецького району Чернівецької області, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушенням мови та координації рухів, почервонінням очей та їх зіницями, які не реагують на світло, та в подальшому на вимогу працівників поліції від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи за адресою, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин.

Відповідно до ст. 268 КУпАП вважаю, що адміністративну справу можливо розглянути у відсутності правопорушника.

Вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння повністю доказана дослідженими доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 098512 від 16 серпня 2022 року вбачається, що 16 серпня 2022 року близько 18 години 40 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 11183», державний номерний знак НОМЕР_1 , в с. Ванчиківці Чернівецького району Чернівецької області, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушенням мови та координації рухів, почервонінням очей та їх зіницями, які не реагують на світло, в подальшому на вимогу працівників поліції від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився.

Також факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння підтверджується переглянутим в суді відеозаписом доданим до протоколу про адміністративне правопорушення з якого вбачається, що останній дійсно відмовився від проходження тестування на стан сп`яніння в медичному закладі, обґрунтовуючи свою відмову відсутністю такого бажання.

Окрім того, до матеріалів справи, в підтвердження вини ОСОБА_1 щодо відмови останнього від проходження тестування на стан сп`яніння в лікарні, також додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до медичної установи, акт огляду на стан сп`яніння та письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зі змісту яких також вбачається, що останній відмовився від проходження будь-яких тестувань на стан сп`яніння.

Сам факт керування транспортним засобом, підтверджується доданим до матеріалів справи відеозаписом з відео-регістратора службового автомобіля працівників поліції.

Таким чином, оцінивши у сукупності дослідженні докази, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння повністю доказана та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що процедура оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 проводилася поліцейським у відповідності до ст. 266 КУпАП, а саме із застосовуванням технічних засобів відеозапису, матеріали якого долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

З переглянутого в суді відеозапису з бодікамер поліцейських, а також з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 не забажав їхати в лікарню для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, не заперечував проти складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення щодо факту відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 не вчинив будь-яких дій, які б могли підтвердити той факт, що він погодився їхати в медичну установу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а навпаки неодноразово наголошував працівникам поліції, що не має бажання їхати в лікарню, оскільки вважає це образою. Такі трактування ОСОБА_1 суд вважає безпідставними та розцінює їх як спосіб його захисту, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, так як його вина повністю доказана матеріалами справи.

Одночасно слід зазначити, що відповідно до вимог п. 2.9 (а) ПДР України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 N 1452/735, а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 p. N 1103.

Відповідно до пункту 2 розділу І вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Досліджені докази у вказаній справі є послідовними та доповнюють один одного, відповідають обставинам справи, а тому не викликають сумнів у їх достовірності та поза розумних сумнівів доводять вину ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом та відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, що було зафіксовано поліцейськими в порядку ч. 2 ст. 266 КУпАП із застосовуванням технічних засобів відеозапису.

А тому, приходжу до висновку, що працівник поліції складаючи протокол про адміністративне правопорушення, діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом, а ОСОБА_1 не надав суду доказів, які б спростували обставини викладені у протоколі.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу порушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також його майновий стан.

Приймаючи до уваги наведене, приходжу до висновку про необхідність накладання на правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, а також стягнути з нього на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 221, 251, 283, 284, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Ляху Г.О.