ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/15723/22

Провадження № 33/4820/574/22

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Климася Юрія Івановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому в режимі відеоконференції через систему «EasyCon» справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 серпня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у АДРЕСА_1 , не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

За постановою суду, 21.07.2022 року о 23 год. 20 хв. по вул. Бандери, 2 А, в м. Хмельницькому ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Kia Sorento», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нестійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову вважає незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають обставинам справи.

Стверджує, що не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а постанова винесена у його відсутність, чим порушено право на захист.

Працівники поліції порушили вимоги ч. 1 ст. 266 КУпАП та не відсторонили його від керування транспортним засобом.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, оскільки працівники поліції не пропонували такий пройти ні на місці зупинки, ні в медичному закладі. Будь-яких свідків не було.

Крім того, у протоколі поліцейський зазначив неправильну адресу його проживання, вказавши таку: АДРЕСА_1 , тоді як він проживає у АДРЕСА_2 .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника особи, що притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Климась Ю.І. на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконанні в повній мірі.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнав, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Зокрема, даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 416148 від 21 липня 2022 року, згідно яких 21.07.2022 року о 23 год. 20 хв. по вул. Бандери, 2 А, в м. Хмельницькому ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Kia Sorento», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нестійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 статті 130 КУпАП (а.с. 1);

- письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що 21.07.2022 року о 23 год. 30 хв. в м. Хмельницькому по вул. Бандери, 2 А, були запрошені працівниками патрульної поліції у якості свідків під час складання адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 . У їх присутності водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога та за допомогою приладу «Драгер» (а.с. 3);

- даними відеозаписів означеної події (а.с. 6, 7).

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, доводи ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Щодо твердження апелянта про те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а постанова винесена у його відсутність, чим порушено право на захист, то таке на увагу не заслуговує, враховуючи наступне.

Даними відеозапису, наявного у матеріалах справи, підтверджується, що працівник поліції ознайомив ОСОБА_1 зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 416148 від 21 липня 2022 року, прочитавши вголос такий останньому, та повідомив, що розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього відбудеться у Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області 8 серпня 2022 року о 10 год. 00 хв. (а.с.6).

Судове засідання відбулось 8 серпня 2022 року, однак ОСОБА_1 у нього не з`явився.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статтей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Отже, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності також зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

А тому, судом першої інстанції, враховуючи, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав, обґрунтовано прийнято рішення про судовий розгляд справи у його відсутність та винесення постанови на підставі наявних у справі доказів, досліджених безпосередньо у судовому засіданні.

Крім того, право ОСОБА_1 на захист було відновлено під час апеляційного перегляду справи та надано можливість довести свою невинуватість у вчиненому.

Доводи апелянта про те, що в порушення вимог КУпАП поліцейські його не відсторонили від керування транспортним засобом, є безпідставними, оскільки спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Згідно з абз. 3 п. 1 розділу ХІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку проводиться виключно за умов, що розміщення такого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху чи створює загрозу безпеці руху або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю.

Даними відеозапису підтверджується, що працівниками поліції на місце зупинки було викликано евакуатор (40:00 хв. відеозапису, а.с. 6) та попереджено ОСОБА_1 про те, що подальший рух йому заборонено і в разі порушення зазначеної заборони буде складено протокол про адміністративне правопорушення (53:30 хв. відеозапису, а.с. 6).

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки працівники поліції не пропонували такий пройти ні на місці зупинки, ні в медичному закладі, на увагу суду не заслуговують, враховуючи наступне.

Даними відеозапису підтверджується, що на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», ОСОБА_1 погодився (08:55 хв. - 09:10 хв. відеозапису, а.с. 6). Коли йому було запропоновано обрати трубку для продування до технічного приладу, він змінив свою думку та відмовився. Після цього йому було запропоновано проїхати до медичного закладу, на що водій погодився. Однак, в подальшому в категоричній формі відмовився. Під час цього поводився зверхньо, грубо по відношенню до працівників поліції, висловлювався нецензурною лайкою. Такі дії водія були правильно розцінені як відмова від проходження огляду, з чим погоджується і суд.

Далі, відповідно до вимог Закону, поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду, зокрема те, що у такому разі щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначене підтверджується і письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 3).

Крім того, на відеозаписі зафіксовано, що дані свідки були присутні від початку проведення процедури огляду та до моменту підписаннями ними письмових пояснень. А тому, твердження ОСОБА_1 про те, що на місці події ніяких свідків не було, є безпідставними, оскільки останні перебували у його полі зору.

Щодо неправильного зазначення у протоколі адреси проживання ОСОБА_1 , то таке не спростовує факту відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, даними відеозапису підтверджується, що ОСОБА_1 умисно не повідомляв поліцейським місце свого проживання, уникаючи відповіді на запитання. Будь-які документи, що підтверджують його особу та підтверджують місце проживання, не надав.

А тому, працівниками поліції правильно було зазначено у протоколі останнє відоме місце проживання ОСОБА_1 у м. Хмельницькому, яке вони встановили згідно з даними бази АРМОР.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були підставами для зміни або скасування судового рішення.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.