Справа № 462/2284/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 вересня 2022 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б. М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Гарасимів Б. І., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце праці: РФ «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», проживає за адресою:

АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 11.05.2022 о 17.10 год. за адресою на вул. Широка, 11 у м. Львові, керував транспортним засобом марки Renault Kangoo, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою приладу Drager Alcotese 6820, тест № 1494, результат тесту позитивний та становить 3,06 ‰, чим порушив порушив вимоги п. 2.9. а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП заперечив у повному обсязі, пояснив, що 11.05.2022 року був його останній робочий день перед відпусткою, після роботи він вживав алкогольні напої, тому вирішив автомобілем не керувати і попросив свою співробітницю ОСОБА_2 відвезти його додому, на що вона погодилась. Він сидів на задньому пасажирському місці та дрімав, а за кермом авто була ОСОБА_3 . На вул. Широка, коли вони вже були недалеко від його місця проживання, він прокинувся від несподіваного удару внаслідок зіткнення транспортних засобів. Водій іншого транспортного засобу, з яким відбулось зіткнення одразу викликав працівників поліції, а так як ОСОБА_4 дуже перелякалась, машина, якою вона керувала належить йому, тому він сказав їй, що відповідальність за вчинення дорожньо-транспортної пригоди візьме повністю на себе, а вона може йти. Після чого ОСОБА_5 пішла з місця події, а він залишився очікувати приїзду працівників поліції. Те, що працівники поліції в той день насправді склали щодо нього протокол за ст. 130 КУпАП він не зрозумів на місці пригоди, був в стані сп`яніння, чого і не заперечував, тому не до кінця розумів, що відбувається, вважав, що працівниками поліції здійснюється оформлення факту вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Захисник Гарасимів Б. І. у суді просив провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у діях ОСОБА_1 , так як він не керував транспортним засобом 11.05.2022 року о 17.10 год., оскільки того дня вживав алкогольні напої, за кермом його транспортного засобу, на його прохання відвезти його додому, в цей час була ОСОБА_3 . Просив викликати та допитати в судовому засіданні свідків.

Розглянувши заявлене захисником клопотання про виклик та допит свідків, суд прийшов до висновку про доцільність часткового задоволення заявленого клопотання в частині щодо виклику свідка ОСОБА_2 , в частині виклику як свідків працівників поліції та інших свідків слід відмовити виходячи з наступних мотивів.

Захисником не надано суду належного обгрунтування, які саме додаткові відомості можуть повідомити вказані свідки, які не були очевидцями події та необхідності виклику до суду поліцейських. Як зазначав у своїй практиці Верховний Суд, інспектори патрульної поліції не можуть бути об`єктивними свідками, а їхні свідчення допустимими доказами по справі про адміністратвине правопорушення. Щодо інших свідків, заявлених захисником, суд звертає увагу на те, що свідком є особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, які підлягають установленню по справі про адміністративні правопорушення, а так як стороною захисту не представлено, які саме нові дані, що стосуються безпосередньо обставин адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 11.05.2022 року щодо ОСОБА_1 можуть повідомити заявлені свідки, беручи до уваги, що матеріали справи містять достатні дані, необхідні для встановлення та перевірки судом тих обставин адміністративного правопорушення, які підлягають встановленню судом, крім того, до матеріалів справи також долучено відеозапис з нагрудних камер поліцейських безпосередньо з місця події, які у своїй сукупності є чіткими, послідовними та взаємоузгоджуються між собою та враховуючи, що виклик свідків є правом, а не обов`язком суду, суд приходить до висновку, що у задволенні клопотання в цій частині слід відмовити.

Свідок ОСОБА_2 у суді пояснила, що у родинних відносинах із ОСОБА_1 не перебуває, відносини дружні, є колегами. Точної дати події не пригадує, ОСОБА_1 попросив відвезти його з роботи додому, оскільки вживав алкоголь та не міг сам керувати транспортним засобом. Його автомобіль був припаркований біля роботи, а оскільки вона, хоч і не має посвідчення водія, однак має навики керування, тому погодилась йому допомогти. Керуючи транспортним засобом ОСОБА_1 на вул. Широкій, проїхавши перехрестя вулиць, не встигла вчасно зреагувати на обстановку та загальмувати, в результаті чого зіткнулась з іншим транспортним засобом. Пояснила, що дуже злякалась, перебувала в шоковому стані, автомобіль їй не належав і ОСОБА_1 сказав їй, що вона може йти, після чого вона покинула місце ДТП, а ОСОБА_6 залишився.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, оглянувши долучений до матеріалів справи відеозапис із нагрудної камери патрульних поліцейських, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану сп`яніння встановлений "Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до положення п. 2 Розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 2. 5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (п. 6, 7 розділу І Інструкції).

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 054875 від 11.05.2022 року ОСОБА_1 11.05.2022 року о 17.10 год. керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом його огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Як встановлено судом із тесту ОСОБА_1 на алкоголь № 1494 від 11.05.2022 року за допомогою Drager Alcotest 6820, результат тесту становить 3,06‰.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідка

ОСОБА_2 , судом критично оцінюються надані ними пояснення, оскільки такі повністю суперечать обставинам встановленим матеріалами справи та відеозаписом з нагрудних камер поліцейських обставинам.

Так, ОСОБА_1 у своїх показаннях наданих суду вказує, що за кермом автомобіля 11.05.2022 року не перебував, оскільки він вживав алкогольні напої, транспортним засобом керувала його колега.

Разом з тим, оглянувши долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер патрульних поліцейських, судом встановлено, що ОСОБА_1 на місці події жодним чином не заперечував факту керування транспортним засобом саме ним, надаючи пояснення щодо зіткнення транспортних засобів працівникам поліції вказує, що у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнає себе винним, на роз`яснення поліцейського щодо можливості складання європротоколу та необхідності для цього факту відсутності ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів обох учасників дорожньо-транспортної пригоди, останній не заперечує ні свого статусу учасника ДТП, тобто факту керування ним транспортним засобом, ні факту його перебування при цьому у стані алкогольного сп`яніння, проти проходження огляду водія на визначення стану сп`яніння на місці зупинки не заперечував, результат огляду не оспорював (clip 0, час 17:28:40 та час 17:29:28).

Зауваження ОСОБА_1 щодо відсутності його заперечень з приводу оформлення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки помилково вважав, що здійснення складення протоколу за фактом дорожньо-транспортної пригоди судом не беруться до уваги, оскільки як вбачається із відеозапису з нагрудних камер патрульних поліцейським разом із роз`ясненням прав особи також зачитано вголос ОСОБА_1 суть вчиненого ним адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що повністю відповідає змісту правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення, який підписано останнім особисто, жодних зауважень чи заперечень останнього, як і відомостей про свідків протокол не містить.

Надаючи оцінку наданим суду показанням свідка ОСОБА_2 , яка є колегою

ОСОБА_1 , суд розцінює як такі, що суперечливі із встановленими фактичними обставинами справи та надані з метою сприяння особі уникнення останнім відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення. В ході судового розгляду вказаний свідок не змогла достеменно повідомити ні про обставини події, маршрут руху, яким відвозила ОСОБА_1 , ні пригадати дату, час події чи марку автомобіля, яким ніби то керувала, при цьому не маючи посвідчення водія.

Відтак, стороною захисту на обгунтування своїх пояснень та спростування відомостей протоколу про адміністративне правопорушення не надано жодних належних та допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказів, натомість винуватість ОСОБА_1 підтверджується зібраними матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 054875 від 11.05.2022, результатом приладуDrager Alcotest 6820, згідно якого

показник тесту гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 3,06‰, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, письмовими поясненнями ОСОБА_7 та долученим до матеріалів справи відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із врахуванням даних про особу правопорушника в сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 496,20 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: (підпис) Б. М. Гедз

З оригіналом згідно. Оригінал постанови знаходиться у справі № 462/2284/22.

Суддя: Б.М.Гедз