Справа № 159/3197/22
Провадження № 3/159/1852/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2022 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли від військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт № НОМЕР_2 , виданий 18.03.2019 органом 0710, РНОКПП НОМЕР_3 ), адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , військовослужбовця;місце служби і посада - військова частина НОМЕР_1 , розвідник-навідник розвідувальної роти, молодший сержант,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановила:

08 серпня 2022 року о 18:20 годині молодший сержант ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) під час виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду (воєнний стан), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 172-20 Кодексу.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув.

ОСОБА_1 був присутній під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_1 №26 від 09.08.2022, а отже йому відомо про наявність судового провадження відносно нього.

Таким чином, будучи достеменно обізнаним про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 жодних доказів та заперечень для спростування складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення суду не надав, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив.

Одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

За таких обставин, а також з урахуванням того, що ОСОБА_1 обізнаний про розгляд провадження відносно нього, а також, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 172-20 Кодексу, не передбачається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у матеріалах доказів.

Суддя, дослідивши і оцінивши докази в їх сукупності та у відповідності до статтей 245, 252 Кодексу суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із видів доказів (стаття 251 Кодексу).

У вказаному протоколі серії НОМЕР_1 №26 від 09.08.2022 у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» містяться пояснення ОСОБА_1 , за змістом яких останній провину у вчиненні військового адміністративного правопорушення за частиною третьою статті 172-20 Кодексу визнав, пояснивши причини перебування в стані алкогольного сп`яніння «сімейні обставини».

Крім того, вина правопорушника у вчиненні даного правопорушення повністю доводиться зібраними у справі доказами, а саме: консультативним висновком спеціаліста КНП «Старовижівська багатопрофільна лікарня» від 08.08.2022, в якому зафіксовано факт перебування ОСОБА_1 08.08.2022 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу Алкофор 505, результат позитивний - 2,548%; копією військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 , рапортом сержанта з медичного забезпечення розвідувальної роти від 08.08.2022, поясненнями ОСОБА_1 від 09.08.2022, за замістом яких останній провину визнав, поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 09.08.2022.

Доказів, які б спростовували вказані обставини суду не надано.

Оцінивши докази та матеріали, надавши правову оцінку встановленим обставинам, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до статті 23 Кодексу метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом частини другої статті 33 Кодексу при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

З урахуванням особи правопорушника, його сімейного та матеріального становища, характеру протиправного діяння, обставин, що стали підставою для вчинення особою адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 655 грн.

Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн, які підлягають стягненню на користь держави.

Керуючись статтями 40-1, 172-20, 221, 268, 283, 284, 285, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суддя

постановила:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 655 грн (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять грн), на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської областіЮ. Ф. Волкова