ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1027/22 Справа № 932/2661/22 Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 серпня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого викладачем, одруженого, маючого на утримання 2 неповнолітніх дітей, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 496 гривень 20 коп.

ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він о 08:30 годині 9.05.2022 року, у порушення п. 2.9-а ПДР України, знаходячись на вул. М. Грушевського, 3 у м. Дніпро, керував автомобілем «ЗАЗ» д/н НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено за допомогою приладу «Драгер». Результат огляду склав 0,65 % проміле. В наслідок цього він скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги з доповненнями до неї та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, розгляд справи проводився поверхнево. На його думку судом не було звернуто увагу, що відповідно до наявного відеозапису ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду в медичній установі, остільки він був не згоден з результатом Драгеру.

На його думку, в матеріалах справи в порушення вимог Інструкції відсутнє направлення водія на проходження огляду в медичній установі. Також зазначає, що поліцейські зупинили його безпідставно, та на відеозаписі взагалі не зафіксовано факт зупинки транспортного засобу, а саме відеозапис є неналежним доказом, остільки він не є безпреривним.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 в апеляційному суді просив апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду скасувати, та закрити провадження за відсутності в його діях складу вказаного правопорушення.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до висновку, що суд першої інстанції дотримався вимог вказаних положень закону у повному обсязі, а доводи, викладені в апеляційній скарзі та у судовому засіданні апеляційного суду є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку, що викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №069923 від 09.05.2022 року, згідно якого, ОСОБА_1 о 08:30 годині 9.05.2022 року, у порушення п. 2.9-а ПДР України, знаходячись на вул. М. Грушевського, 3 у м. Дніпро, керував автомобілем «ЗАЗ» д/н НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено за допомогою приладу «Драгер». Результат огляду склав 0,65 % проміле. В наслідок цього він скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Протокол підписаний ОСОБА_1

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд водія ОСОБА_1 був проведений у встановленому Законом порядку за допомогою Dragerа Alkotest 6820. Результат склав 0,65 ‰ проміле;

- висновком газоаналізатора Драгер, відповідно до якого у ОСОБА_1 було виявлено 0,65%о алкоголю;

- відомостями з рапорту поліцейського, відповідно до якого під час патрулювання було зупинено транспортний засіб ««ЗАЗ» д/н НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 .. Під час спілкування у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Водію було запропоновано пройти огляд на встановлення стану сп`яніння на місці або у медичному закладі. ОСОБА_1 погодився пройти тест на місці за допомогою Dragerа Alkotest 6820. Результат склав 0,65 проміле;

- дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з бодікамер поліцейських, який також переглянуто і в апеляційному суді, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 без заперечень пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору Драгер. Результат склав 0,65 проміле. Будь-яких нарікань щодо неналежності приладу Драгеру з боку ОСОБА_1 не було.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , які є ідентичними його доводам в суді першої інстанції, апеляційний суд зазначає таке.

Як також слідує з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 не заперечує, що вживав напередодні алкогольні напої, результат огляду Драгеру, якого працівник поліції показує останньому, склав 0,65 проміле. Будь-якої незгоди чи заперечень з приводу отриманих результатів ОСОБА_1 не виказував, не наполягав на проведенні огляду у закладі охорони здоров`я, у зв`язку з чим, суд першої інстанції правильно вказав на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, правовою підставою для проведення огляду у закладі охорони здоров`я є відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або незгода з результатами проведеного огляду. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не виказував своєї незгоди, працівниками поліції не було його доставлено до відповідного закладу охорони здоров`я, що, у свою чергу, обумовлює відсутність в матеріалах справи письмового направлення на проведення огляду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги задоволенню не підлягають.

Той факт, що на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських не зафіксовано зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не спростовує правильності висновків суду, що він, за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, здійснював функції водія. Зазначена обставина підтверджується й показами самого ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції, та в апеляційному суді, який вказав, що дійсно керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР України.

Посилання ОСОБА_1 про те, що відеозапис є неналежним доказом, оскільки не є безперервним, апеляційний суд вважає неприйнятними, оскільки вказаний відеозапис містить обставини, які входять в предмет доказування у даному адміністративному провадженні, на ньому зафіксовано процедуру проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та складання процесуальних документів. Запис зроблено належним чином. Будь-яких сумнівів щодо належності цього доказу до цього адміністративного провадження у апеляційного суду не має.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено.

Докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Постанова суду за змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко В.Д.