Справа № 944/418/22 Головуючий у 1 інстанції: Білецька М.О.
Провадження № 33/811/510/22 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.

за участю особи, яка притягалася до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

представника адвоката Гелемей Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.4 ст. 140 КУпАП, за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 06 квітня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 06 квітня 2022 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, головного інженера ПП «РОМА», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 496, 20 грн (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 10.01.2022 о 17 год. 30 хв. на автомобільній дорозі Т 1414 2 км, будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив заходи щодо ліквідації вибоїни довжиною 1 м, шириною 0,8 м, глибиною 0,2 м на проїзній частині дороги, чим порушив Правила, норми та стандарти утримання автодоріг, п.3.1.1. ДСТУ 3587-97, що стало супутньою причиною ДТП за участю автомобіля марки «Lincoln», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , завдано матеріальних збитків, чим порушив п.1.5. Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.140 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що суд неправомірно брав на себе функцію підтримання обвинувачення, збирав докази під час судового процесу, надсилаючи запити роботодавцю ОСОБА_1 , а ненадання роботодавцем документів трактувалось судом на користь вини ОСОБА_1 . Вважає, що суд першої інстанції позбавив ОСОБА_1 гарантій, передбачених Конституцією України щодо повного фіксування процесу технічними засобами, оскільки відмовив в задоволенні клопотання про фіксування процесу технічними засобами. Зазначає, що суд збирав та досліджував нові докази поза судовим розглядом після виходу в нарадчу кімнату, тобто без участі ОСОБА_1 та його захисника, без права надати пояснення чи заперечення щодо такого доказу, що є істотним процесуальним порушенням; не дав правової оцінки доводам сторони захисту, не застосувавши норми матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд взяв до уваги недопустимі докази, а саме протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду вулично-шляхової мережі.

Заслухавши думку ОСОБА_1 , підтриману його представником адвокатом Гелемей Ю.М. про задоволення апеляційних вимог в повному обсязі, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Ч.2 ст. 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення

Крім того, згідно вимог ст. 252 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Разом з тим, аналіз матеріалів справи свідчить, що в порушення зазначених вимог закону, суддею належним чином не були з`ясовані обставини щодо скоєння апелянтом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП.

Так, статтею 140 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на автомобільних дорогах і вулицях місць провадження робіт.

Згідно частини 4 цієї норми, відповідальність за вказане правопорушення настає у випадку порушень, передбачених частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому ч.ч. 1, 2, 3 ст. 140 КУпАП є бланкетними нормами, оскільки ними передбачено порушення певних норм, правил, стандартів, порядку, узгодження з МВС України проведення певних робіт, порушення нормативів щодо обладнання місць проведення робіт, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП, з огляду на диспозицію цієї правової норми, можуть бути як громадяни, так і посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд та вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху або відновлення безпечних умов для руху.

Статтею 14 КУпАП передбачено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №264848 від 21 січня 2022 року у провину ОСОБА_1 ставиться порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до положень п.2 «Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 р. №198, які поширюються на автомобільні (позаміські) дороги, міські вулиці та дороги загального користування є обов`язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання цих дорожніх об`єктів (дорожньо-експлуатаційні організації), ремонт утримання дорожніх об`єктів, що перебувають у комунальній власності здійснюється відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Так, допитаний в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та зазначив, що не вважає себе винним, оскільки він не є відповідальною особою за експлуатаційний стан вищевказаної автодороги.

Крім цього, допитаний в суді апеляційної інстанції, в якості свідка, директор ПП «Рома» ОСОБА_3 пояснив, що дорога Т 1414 2 км. відноситься до доріг загального користування державного значення, балансоутримувачем та власником якої є Служба автомобільних доріг у Львівській області. Між ПП «РОМА» та Службою автомобільних доріг у Львівській області укладено договір підряду, однак це цивільно-правові відносини, приватне підприємство не є структурним підрозділом зазначеної служби. При цьому, ствердив, що схема, що долучена до протоколу складена не повно, без зазначення орієнтира, тому перевірити де саме знаходилась яма, не можливо, припис не надісланий до негайного виконання, як в ньому зазначено, докази надсилання відсутні, до Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі в порушення Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції не долучено необхідних замірів та схем.

Відповідно до п.3 розділу 2 Наказу №1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 139, частиною четвертою статті 140 КУпАП або постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою статті 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою про:

- пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху;

- самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху;

- перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття;

- пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу;

- умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху;

- порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій;

- порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.

Відповідно до Додатку 3 Наказу №1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» вказуються протяжність ділянки обстеження, кілометр (+ метри) автодороги, перехрестя, назва вулиці, номер будинку.

Однак, такий акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі долучено до справи без відповідної схеми, що суперечить вказаним вище вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, долучено.

Відповідно до Додатку 3 Наказу №1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» при проведенні обстеження ділянки вулично-шляхової мережі та складенні відповідного акту необхідною є також присутність представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки.

Однак, як вбачається із акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, долученого до справи, такий складено без присутності представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 25.05.2021 року, складений з суттєвими порушеннями вимог законодавства та є неналежним доказом.

Крім цього, відповідно до ст. 7 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності.

Державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях (ст. 10 Закону).

Органом управління у Львівській області є Служба автомобільних доріг у Львівській області.

Статтями 11, 13 Закону передбачені обов`язки та відповідальність органу державного управління автомобільними дорогами загального користування. Зокрема, на орган державного управління автомобільними дорогами загального користування покладено обов`язок із забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів, організації будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими державними стандартами і нормами (п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 11 Закону). Крім цього, орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за: стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування, якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування (п. 1, 2 ст. 13 Закону).

Аналогічні положення передбачені і в ст. 9 Закону України від 30.06.1993 року № 3353 XII «Про дорожній рух», відповідно до якої до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; визначення нормативів та виділення необхідних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; виявлення аварійно-небезпечних ділянок та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод і впровадження у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення організації дорожнього руху.

Статтею 24 того ж Закону встановлено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Відповідно до Постанови КМУ від 17 листопада 2021 року №1242 «Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення», яка діяла станом на день складення протоколу, траса Т14-14 перебуває на балансі Служби автомобільних доріг у Львівській області.

Таким чином, власником автомобільних доріг загального користування в Україні є держава в особі уповноваженого органу державного управління автомобільними дорогами - Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор) та його органів на місцях (Служба автомобільних доріг у Львівській області), на який покладено всю повноту відповідальності за стан автомобільних доріг, а також обов`язок відшкодування збитків автовласникам, завданих внаслідок неякісного стану автомобільних доріг.

Отже, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що в матеріалах адміністративної справи немає жодних достатніх належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 є посадовою особою, яка відповідальна за дотримання правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні доріг, а відтак є суб`єктом відповідальності за правопорушення, передбачене ч.4 ст.140 КУпАП, в даному випадку.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до переконання, що зібраними та дослідженими матеріалами справи вина ОСОБА_1 у скоєнні аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, не доведена, а тому в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно ж до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б вказували на наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП в діях ОСОБА_1 , тому постанова судді Яворівського районного суду Львівської області від 06 квітня 2022 року відносно останнього підлягає скасуванню із одночасним закриттям провадження у даній справі з підстав, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 06 квітня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст. 140 КУпАП скасувати, а провадження у даній справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА