Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
16.09.2022 394/402/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відвід судді

Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Краснопольська Л.П. розглянувши заяву про відвід судді Партоліної І.П. в межах розгляду справи про адміністративне правопорушеннящодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4, 124 та ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Новоархангельського районного суду Кіровоградської області перебуває справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення нею правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

12.09.2022 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про відвід судді Партоліної І.П. від розгляду справи №394/402/22 про притягнення її до відповідальності.

Відвід обгрунтований тим, що суддя Партоліна І.П. є упередженою при розгляді даної справи, оскільки суддею Партоліною І.П. було надіслано за підсудністю матеріали адміністративної справи про оскарження заявницею - ОСОБА_1 неправомірних дій поліцейського - старшого сержанта поліції Музики В.А. про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП, яка мала місце одночасно з тими подіями, що знаходяться на розгляді судді Партоліної І.П., зазначила, що всі правопорушення стосуються однієї ситуації. Постанова про надіслання справи за підсудністю до іншого суду за місцем знаходження відповідача, на її думку є незаконною. Вважає, що саме ця обставина є підставою, яка вказує на упередженність судді Партоліної І.П. при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо нею про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4, 124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

З метою оперативного розгляду заяви про відвід судді та подальшого розгляду справи про адміністративне правопорушення суд ухвалив проводити розгляд заяви про відвід судді у відсутності заявника.

Суддя Партоліна І.П. пояснень з приводу заявленого їй відводу не надавала.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, в межах якої заявлено відвід та заяву про відвід, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.246 КпАП України, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституціїі законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

В Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід судді. Разом з цим, ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності (п.53 рішення від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України»); п.19 рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Новік проти України», а КСУ у п.3.4 і 3.6 свого рішення від 11 жовтня 2011 року (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Водночас і Рада суддів України пунктом 4 рішення № 34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

У зв`язку з наведеним, керуючись принципом верховенства права та загальними засадами судочинства з урахуванням практики ЄСПЛ, яка відносить справи про адміністративне правопорушення до «кримінального провадження», при розгляді заяви про відвід судді слід застосувати принцип аналогії закону найбільш близької галузі права, а саме кримінального процесуального права.

Отже, норми Кримінального процесуальногокодексу України передбачають підстави, за яких може бути заявлено відвід судді, який бере участь у кримінальному провадженні.

Так,статтею 75 КПК України визначений виключний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленогочастиною третьою статті 35цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно з ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

З системного аналізу положень закону вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Водночас для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. В свою чергу, поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Зазначено, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

ОСОБА_1 у поданій заяві посилається на Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, щодо закріплення принципу, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, однак не наводить жодних об`єктивних думок сторонніх спостерігачів у цій справі, у яких виникли або могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Фактично ОСОБА_1 не погоджується з процесуальними діями судді Партоліної І.П., які забезпечують обов`язок судді по з`ясуванню усіх обставин справи та забезпечення сторонам доступу до суду.

При цьому, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 , що всі доводи щодо неправомірних на його думку дій судді, можуть бути викладені в апеляційній скарзі, в разі оскарження рішення суду за результатами розгляду справи.

За таких обставин суд дійшов висновку, що вказані обставини, зазначені заявником у заяві про відвід судді Партоліної І.П., не доводять про існування обставин, що викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді. Інших підстав, які б викликали сумніви у неупередженості або об`єктивності судді при здійсненні правосуддя у даній справі, заявником не наведено.

Отже, з урахуванням викладеного та вимог чинного законодавства, суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Партоліної І.П. задоволенню не піддягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75-76, 80-81 КПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Партоліної Ірини Прокопівни по справі №394/402/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.ст.122-4, 124 та ч.1 ст.130 КУпАП - відмовити.

Постанова набирає законної сили негайно та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя