Номер провадження: 33/813/939/22
Номер справи місцевого суду: 504/1378/22
Головуючий у першій інстанції Якимів А. В.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.07.2022 року якою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

Оскарженою постановою, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Згідно з оскарженою постановою, 02.06.2022 року, о 22:20 год., ОСОБА_1 по вул. Першотравнева в м. Доброслав Одеської області, керував автомобілем «Mercedes», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, почервоніння очей, невнятна мова). Від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичній установі відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, стверджує про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати постанову та ухвалити нову, якою провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 вказує, що при винесенні оскарженої постанови суддя дійшов необґрунтованого висновку про скоєння ним адміністративного правопорушення, не здійснив повного та всебічного дослідження обставин справи, не дав об`єктивної оцінки доказам, безпідставно визнав в якості доказу відеозапис, долучений працівниками поліції та пояснення свідків, не врахував, що його не було відсторонено від керування, копія протоколу йому не вручалась, працівниками поліції при направлення матеріалів справи до суду були значні розбіжності, оскільки протокол про адміністративні правопорушення складений 02.06.2022 року, а у супровідному листі органу поліції зазначено, що долучається протокол від 30.05.2022 року.

Апеляційний розгляд проведено за відсутністю ОСОБА_1 та його захисника Каплі Т.А., які будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду, шляхом смс-повідомлення, в судове засідання не з`явились, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі можливі та необхідні умови мови для реалізації права ОСОБА_1 та його захисника на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що учасники судового провадження в апеляційний суд не з`явились, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 та його захисника, як їх небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та долучені докази; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді першої інстанції є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог КУпАП, за результатами повного та всебічного дослідження доказів.

Так, згідно з протоколом серії ДПР18 №504688 від 02.06.2022 року, водій ОСОБА_1 02.06.2022 року, о 22:20 год., по вул. Першотравнева в м. Доброслав Одеської області керував автомобілем «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, почервоніння очей, невнятна мова), при цьому від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху України (а.с.2).

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №504688 від 02.06.2022 року ОСОБА_1 не підписав та не отримав його копію, однак копія протоколу про адміністративне правопорушення направлялась органом поліції на адресу ОСОБА_1 (а.с.1, 2, 6).

Відповідно до пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які узгоджуються одне з одним, 02.06.2022 року, останні заступили на чергування та по камерам відео спостереження побачили, що автомобіль «Мерседес» проїхав на великий швидкості та маневрував по всій траєкторії дороги по вул. Першотравнева в смт. Доброслав. Після цього, свідками було здійснено виїзд на зазначену вулицю, де було виявлено автомобіль «Mercedes» державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував громадянин ОСОБА_1 , у якого були явні ознаки алкогольного сп`яніння, що слугувало виклику поліції та складанню відповідного протоколу про адміністративне правопорушення працівниками патрульної поліції (а.с.3,4).

Відповідно до рапорту старшого оперуповноваженого СКП ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Бондарчука Є. від 02.06.2022 року, під час патрулювання з 02.06.2022 року по 03.06.2022 року, о 22 год., був зупинений автомобіль марки «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, почервоніння очей, невнятна мова), у зв`язку з чим було викликано працівників СРПП(а.с.2).

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, старшого оперуповноваженого СКП ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Бондарчук Є. від 02.06.2022 року, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, а також показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджуються відеозаписом, на якому чітко зафіксовано, що правопорушник вийшов із автомобіля з водійської сторони, а під час складання протоколу відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням приладу «Драгер». При цьому, на запропонований працівниками поліції огляд на стан сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 також відмовився, посилаючись на те, що він нібито не керував автомобілем (а.с.8).

Апеляційний суд звертає увагу, що відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сама по собі містить склад адміністративного правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність. При цьому, незгода водія з діями працівників поліції щодо вказаних обставин не має жодного значення, оскільки такі дії є особистим волевиявленням особи, що не бажає пройти медичний огляд. Тому, враховуючи те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер», а після його відмови запропоновано пройти такий огляд у медичному закладі, його категорична відмова від огляду на стан сп`яніння беззаперечно вказує на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис, беззаперечно та поза розумним сумнівом підтверджує відомості викладені в протоколі та доводить вину правопорушника.

Доводи ОСОБА_1 про недопустимість відеозапису як доказу з огляду на його неповноту та порушення безперервності відео фіксації подій, апеляційний суд визнає неспроможними, з огляду на таке.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що останній не заперечує того факту, що на відеозаписі зафіксовано саме він, на запису він зазначає про свою відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, однак вказує, що відео є неповним, та не відображає всіх подій.

Оскільки ОСОБА_1 в апеляційній скарзі фактично не заперечує того факту, що на відеозаписі зафіксовано події, які відбувались 02.06.2022 року, зокрема його спілкування з працівниками патрульної поліції та його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу алкотестеру «Драгер» та у встановленому законом порядку в медичному закладі, апеляційний суд вважає, що об`єктивних даних зафіксованих на відео достатньо для підтвердження факту вказаних в протоколі обставин, та не вбачає підстав для визнання відеозапису неналежним та недопустимим доказом. За наведених обставин, даний доказ, з огляду на приписи ст.251 КУпАП, є належним та допустимим.

При цьому, апеляційний суд наголошує, що в даній конкретній ситуації, вказане ОСОБА_1 порушення принципу безперервності відео фіксації, неповнота відеозапису, жодним чином не впливає на повноту, всебічність та об`єктивність з`ясування обставин у даній справі та доведеності поза розумним сумнівом факту вчинення останнім адміністративного правопорушення, оскільки інші докази, досліджені апеляційним судом, в сукупності зі змістом відеозапису, надають можливість суду встановити всі обставини справи, та підтвердити обставини події правопорушення.

Будь-яких інших фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність відеозапису стороною захисту не надано. Не встановлено таких даних і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що автомобіль «Mercedes» номерний знак НОМЕР_1 , був припаркований на стоянці, а він не керував вказаним автомобілем, колегія суддів визнає необґрунтованими та такими, що спростовуються доказами у справі.

Доводи апелянта про невідповідність дат протоколу про адміністративне правопорушення та його номеру у супровідному листі органу поліції при направленні на адресу ОСОБА_1 , апеляційний суд визнає необґрунтованими, з огляду на те, що при оформленні супровідного листа працівниками правоохоронного органу, можливо при використанні комп`ютерної техніки було допущено описку відносно дати складання протоколу, але це жодним чином не впливає на обставини події правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не спростовує висновки суду першої інстанції.

Ненадання копії протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 на місці події також не свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, з огляду на те, що правопорушник відмовився підписати протоколу та отримати його копію, а тому орган поліції, 03.06.2022 року, направив на адресу правопорушника його копію (а.с.6).

За таких обставин, апеляційний суд констатує, що доводи апелянта про те, що поліцейськими нібито порушено порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, безпідставні та такі, що не ґрунтуються на законі.

Таким чином, доводи апелянта про неповне з`ясування суддею першої інстанції обставин справи, апеляційний суд визнає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

З огляду на наведене, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суддя першої інстанції дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини.

Крім того слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки судді першої інстанції в оскарженій постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, стороною захисту не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції.

За таких обставин суд визнає доводи апеляційної скарги безпідставними, що свідчить про відсутність підстав для її задоволення та скасування оскарженої постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення, а постанову судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.07.2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнано винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський