Справа № 308/8602/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.09.2022 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участі представника Закарпатської митниці Селеша О.Я., захисника Майор І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу в.о. заступника начальника Закарпатської митниці Ю. Тарнавського на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 серпня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 серпня 2022 року провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.476 МК України закрито, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Товар, вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил №0580/30500/22 від 10.06.2022 року, повернуто ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) або уповноваженій нею особі.

Відповідно до постанови та протоколу про порушення митних правил, керівником ТОВ «ЕКСІМА ЛІМІТЕД» () гр. ОСОБА_1 було ввезено на митну територію України товар «Пиво солодове, світле, пастеризоване, розлито у жерстяні банки по 0,5л, назва пива GAMBRINUS 10%.» в кількості 5184 банок (2592 л) з порушенням охоронюваних законом прав інтелектуальної власності.

За таких обставин дії громадянки ОСОБА_1 контролюючим органом кваліфіковано за ст.476 МК України.

Не погоджуючись з даною постановою, в.о. заступника начальника Закарпатської митниці Ю. Тарнавський подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.476 МК України та призначити їй стягнення у вигляді штрафу 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією товарів, що переміщуються з порушенням права інтелектуальної власності.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці, захисника Майор І.В., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП України, - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Судом встановлено, що 13.05.2022 року о 09 год. 45 хв. ФОП ОСОБА_2 до відділу митного оформлення №1 митного поста «Ужгород-вантажний» Закарпатської митниці подано до митного оформлення МД типу ІМ 40 ДЕ №UA305130/2022/012530 на товар «Пиво солодове, світле, пастеризоване, розлито у жерстяні банки по 0,5 л, назва пива: KRUSOVICE 10%. вміст алкоголю 4,2%. Всього 8640 банок (4320 л / 181,44 л. 100% спирту); ОСОБА_3 10%, вміст алкоголю 4,2%. Всього 1512 банок (831,6 л / 34,9272 л. 100% спирту); GAMBRINUS 10%. вміст алкоголю 4,3%. Без ЕМО. Всього 5184 банок (2592 л / 111,456 л. 100% спирту)». Також, до митного оформлення подано наступні документи: рахунок - фактура від 10.05.2022 №2022-0001, CMR від 11.05.2022 №SK 2022- 0001, пакувальний лист від 10.05.2022 № 2022-0001PL, копія митної декларації країни відправлення від 11.05.2022 №22SK5361EX20802506.

Одержувачем вантажу є ТОВ «ЕКСІМА ЛІМІТЕД», Закарпатська обл., м.Ужгород, вул.Ужанська, 49/1, Україна (), відправником товару виступає компанія «EXPORTEUR CZ S.R.O.», Bulharska 966/20, Praha-Vrsovice, 10100, Czech Republik, зовнішньоекономічна операція здійснюється на підставі договору від 03.05.2022 № 20220503 та додатку до нього від 03.05.2022 № 1.

Під час здійснення контролю із застосуванням системи управління ризиками за вказаною МД виявлено, що відомості про частину товару №1, які задекларовані у даній МД у графах №31 та №33, а саме: торговельна марка GAMBRINUS та код згідно з УКТ ЗЕД «» - наявні у Митному реєстрі об`єктів прав інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону - (далі - Митний реєстр ОПІВ). При цьому, задекларовані у даній МД відомості про імпортера товару (українського суб`єкта господарювання ТОВ «ЕКСІМА ЛІМІТЕД») та відправника «EXPORTEUR CZ S.R.O.» - у Митному реєстрі ОПІВ були відсутні. Так, згідно з наявною інформацією у митному реєстрі ОПІВ від 22.03.2021 року за №169 зареєстровано об`єкт права інтелектуальної власності, а саме: торговельну марку, яка має міжнародну реєстрацію знака «GAMBRINUS» та міжнародна реєстрація якої діє на території України у повному обсязі з 30.05.2012 за № 1124404.

Під час митного огляду встановлено, що частина товару №1, а саме: «Пиво солодове, світле, пастеризоване, розлито у жерстяні банки по 0,5л, назва пива GAMBRINUS 10%» в кількості 5184 банок має ознаки використання об`єкту права інтелектуальної власності «Торговельна марка «Gambrinus», яка має міжнародну реєстрацію №1124404», який внесений до митного реєстру ОПІВ за №169.

13.05.2022 Закарпатською митницею було прийнято рішення про призупинення митних формальностей від 13.05.2022 №001/2022 щодо товарів, заявлених за МД типу «ІМ40ДЕ» від 13.05.2022 №UA305130/2022/012530.

Строк призупинення на 10 робочих днів становив до 26.05.2022 та був продовжений те на 10 робочих днів до 09.06.2022 у зв`язку з отриманням листа патентно-правової фірми «ПАХАРЕНКОГПАРТНЕРИ» від 16.05.2022 №83 ДМС.

17.05.2022, враховуючи звернення патентно-правової фірми «ПАХАРЕНКО І ПАРТНЕРИ» від 16.05.2022 №83 ДМС, особою, уповноваженою з питань, пов`язаних зі сприяння захисту прав інтелектуальної власності правовласника здійснено відбір проб зразків) товару у присутності декларанта ОСОБА_2 , посадової особи Закарпатської митниці Баран Р.І. та зав.сектора ЗПІВ та ЗТП УЗМК Присяжного О.М., про що було складено акт про взяття проб (зразків) товарів від 17.05.2022 року.

За результатами проведених досліджень, 08.06.2022 Закарпатською митницею отримано лист патентно-правової фірми «ПАХАРЕНКО І ПАРТНЕРИ» від 07.06.2022 №104 ДМС на 7.7-17/12-254 від 13.05.2022 «Щодо порушення прав інтелектуальної власності на торговельну марку Gambrinus» з додатками, з проханням у тому числі реалізувати повноваження, передбачені ч.14 ст.399 МК України.

У долученому до листа висновку судового експерта від 25.05.2022 №149-05/22 за результатами проведеної експертизи встановлено, що:

1)позначення на зразку пива Gambrinus є схожим настільки, що його можна сплутати із торгівельною маркою за чіжнародною реєстрацією №1124404, права на яку належать компанії Plzensky Prazdroj a.s.;

2)на зразку пива Gambrinus, імпортером якого є ТОВ «ЕКСІМА ЛІМІТЕД» (МД №UA305130/2022/012530 від 13.05.2022) використано торговельну марку за міжнародною реєстрацією № 1124404.

Згідно з інформацією, що міститься у базі даних митного реєстру ОПІВ, у тому числі й у листі патентно-правової фірми «Пахаренко і партнери» від 07.06.2022 №104 ДМС на 7-17/12-254 від 13.05.2022 та доданих до нього додатків (інформація з бази торговельних марок Всесвітньої організації інтелектуальної власності щодо охорони торговельної марки № 1124404), слідує наступне: міжнародна реєстрація № 1124404 від 30.05.2012 діє на території України у повному обсязі з 22.03.2021 року, номер в реєстрі 169, очікувана дата закінчення строку дії реєстрації/продовження 22.03.2023; Ім`я та адреса власника реєстрації «Plzensky Prazdroj a.s.» u Prazdroje 64/7 Vychodni Predmesti CZ-301 00 Pizen (CZ); опис об`єкта ПІВ - торговельна марка Gambrinus.

При прийнятті рішення про закриття провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП суддя місцевого суду послався на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містять доказів того, що ОСОБА_1 скоєно інкриміноване порушення.

Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції створив необхідні умови для здійснення стороні захисту наданих їм прав та свобод у наданні доказі, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до висновку про невинуватість ОСОБА_1 .

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду і вважає, що матеріли в справі не містять інформації про обставини, які підлягають перевірці в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вказаного, апеляційний суд відхиляє доводи представника Закарпатської митниці, які викладені в апеляційній скарзі та додаткових обґрунтувань, виходячи з наступного.

На переконання апеляційного суду, перевірку факту порушення митних правил уповноваженим митним органом проведено не повно, не встановлено всіх обставин, які підлягають доказуванню, матеріали не містять належних і допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 за інкримінованим порушенням в розумінні вимог ст. 495 МК України та ст. 251 КУпАП.

Статтею 37 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що до правовідносин у сфері захисту прав інтелектуальної власності застосовується право держави, у якій вимагається захист цих прав.

За приписами статті 431 ЦК України порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього, тягне за собою відповідальність, встановлену цим Кодексом, іншим законом чи договором.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України (частина 1 статті 432 ЦК України).

Відносини, що виникають у зв`язку з набуттям і здійсненням прав на торговельні марки в Україні врегульовано, зокрема, Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» від 15 грудня 1993 року №3689-XII (далі Закон №3689-XII).

Статтею 1 вказаного закону встановлено, що міжнародною є реєстрація торговельної марки, яка здійснена відповідно до Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків та/або Протоколу до Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків.

Згідно з частиною першою статті 4 Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків від 14.04.1891, яка набула чинності для України 25.12.1991, з дати реєстрації, зробленої в Міжнародному бюро, у кожній зацікавленій Договірній країні знаку надається така сама охорона, як і у випадку, коли б він був заявлений там безпосередньо. Вказане положення продубльовано у частині 1 статті 4 Протоколу до Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків.

Абзацом третім частини 3 статті 5 Закону №3689-XII визначено, що набуття права на торговельну марку, що має міжнародну реєстрацію, не вимагає засвідчення свідоцтвом.

Системний аналіз цитованого правового регулювання дозволяє суду стверджувати про те, що національне законодавство України передбачає тотожний обсяг захисту торговельних марок, власниками яких здійснено міжнародну реєстрацію, і торговельних марок, права інтелектуальної власності за якими посвідчуються свідоцтвом.

За правилами статті 495 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: 1) право на використання торговельної марки; 2) виключне право дозволяти використання торговельної марки; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договорі.

Суд першої інстанції з`ясував, що власником об`єкта права інтелектуальної власності, а саме - торговельної марки Gambrinus (міжнародна реєстрація №1124404), що включена до митного реєстру №169 є компанія Plzensky Prazdroj a.s.

Статтею 4 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» встановлено, що іноземні особи мають рівні з особами України права, передбачені цими законами, відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Торговельна марка визнається використаною, якщо її застосовано у формі зареєстрованої торговельної марки, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованої торговельної марки лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності торговельної марки.

Положеннями частини 6 статті 16 Закону №3689-XII визначено, що виключне право власника свідоцтва забороняти іншим особам використовувати без його згоди зареєстровану торговельну марку не поширюється на, серед іншого, використання торговельної марки для товару, введеного під цією торговельною маркою в цивільний оборот власником свідоцтва чи за його згодою, за умови, що власник свідоцтва не має вагомих підстав забороняти таке використання у зв`язку з подальшим продажем товару, зокрема у разі зміни або погіршення стану товару після введення його в цивільний оборот.

Положення абзацу 2 пункту 6 статті 16 Закону «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» іменуються принципом вичерпання прав, або, як його ще називають «принцип першого продажу».

Разом з тим, вичерпання виключного права може бути обмежене територією однієї або кількох країн.

У цьому випадку мова може йти про національний, регіональний та міжнародний режими вичерпання прав.

Перший передбачає, що власник прав після введення товару із цією маркою у цивільний обіг не має в подальшому можливості перешкоджати його наступному перепродажу на території лише певної держави (виключаючи, зокрема, випадки експорту/імпорту) та тільки в разі, якщо первинне введення такого товару на ринок здійснено на території цієї держави.

Законодавство деяких країн передбачає, в тому числі, вичерпання виключних прав на торгову марку на території певного кола країн, пов`язаних регіональною угодою. При цьому введенням у цивільний обіг уважатиметься продаж товару на території будь-якої із цих країн. Це так зване регіональне вичерпання прав.

При міжнародному вичерпанні прав власник торгової марки після введення товару в цивільний обіг у будь-якій країні не має можливості перешкоджати наступному продажу цього товару на території іншої країни, де його права також охороняються.

Як вбачається з практики Верховного Суду, зокрема висновку викладеного у Постанові від 17.03.2020р. у справі №911/2674/17, Верховний Суд дотримується міжнародного підходу до вичерпання права.

Приписи пункту 6 статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» не пов`язують вичерпання прав власника торговельної марки з введенням ним товару (або за його згодою) в цивільний оборот виключно на території України. Отже, введення власником торговельної марки (або за його згодою) товару під відповідним знаком для товарів і послуг у цивільний оборот може бути здійснено і на території іншої держави (держав), після чого власник не може обмежити або заборонити наступний перепродаж цього товару на території іншої країни, де його права також охороняються (у тому числі на території України). Зазначене, за відсутності територіальних обмежень, дає підстави стверджувати про існування в Україні міжнародного підходу до вичерпання прав.

У випадку введення товару з відповідною торговельною маркою в цивільний обіг власником цієї марки наступний перепродаж цього товару вже не потребує дозволу власника цієї марки та не може бути ним обмежений або заборонений за умови дотримання особами, що здійснюють подальший перепродаж товару, вимог щодо незмінності якості цього товару.

Вказане вище також узгоджується з висновками суду касаційної інстанції наведеними у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 р.у справі № 911/2674/17.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи не спростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак неможна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Разом з тим, у рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 3ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що дії ОСОБА_1 , які на думку митного органу, є порушенням митних правил, засновані лише на припущеннях і взагалі не містять доказів умисних дій з цього приводу з боку ОСОБА_1 .

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд вважає, що висновки зроблені суддею місцевого суду про відсутність в діях гр. ОСОБА_1 , ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 476 МК України є правильними.

Інші доводи представника митниці викладені в апеляційній скарзі правильність висновків суду першої інстанції не спростовують та не можуть бути визнані як підстава для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу в.о. заступника начальника Закарпатської митниці Ю. Тарнавського, залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 , - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага