Провадження №: 3/752/6328/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Токман Ю. Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від управління патрульної поліції ГУ Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, без офіційного місця роботи, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 .

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05 липня 2022 року близько 11:20 у м. Києві на проспекті Академіка Глушкова 12 (КП505) передала право керування належним їй транспортним засобом Peugeot 307, д.н.з. НОМЕР_2 , водію ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.9г Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні правопорушення не визнала. Вказала, що 05 липня 2022 року під час зупинки на блокпосту транспортним засобом керувала саме вона і кермо ОСОБА_2 не передавала. Повідомила, що ОСОБА_2 це її знайомий, котрого вона підвозила на власному автомобілі. Чи перебував ОСОБА_2 при цьому у стані алкогольного сп`яніння їй не відомо.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2.9г ПДР водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 139287 від 05.07.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 передала право керування транспортним засобом водію ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, копію протоколу № ААД № 139286 від 05.07.2022 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з керуванням транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, копії чеку приладу «Drager», відповідно до якого під час огляду 05.07.2022 об 11:56 у ОСОБА_2 виявлено 2,36 проміле алкоголю в крові, що значно перевищує норму, копію акту огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння, довідку від 20.07.2022 року про те, що власником транспортного засобу Peugeot 307, д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 , відеозапис з бодікамери працівника поліції, а також пояснення ОСОБА_1 .

Так, в судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечувала, що є власником та фактичним володільцем транспортного засобу Peugeot 307, д.н.з. НОМЕР_2 .

При цьому, пояснення ОСОБА_1 про те, що 05 липня 2022 року під час зупинки на блокпосту саме вона була за кермом і не передавала керування ОСОБА_2 спростовуються даними відеозапису з бодікамери поліцейського. Зокрема, жінка-військовослужбовець, яка була безпосереднім свідком події, на запитання поліцейського стверджувала, що під час зупинки на блокпосту за кермом автомобіля перебував саме ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , на підтвердження чого продемонструвала відео з камери відеоспостереження. Крім того, як видно з відеозапису бодікамери поліцейського, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спочатку заперечували факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, проте після отримання пояснень від свідка та перегляду відеозапису ОСОБА_2 зізнався, що намагався ввести поліцейського в оману.

Факт перебування ОСОБА_2 у стані сп`яніння підтверджуються результатами проведеного поліцейським огляду, а також даними відеозапису, на якому зафіксовано наявність у ОСОБА_2 явних ознак алкогольного сп`яніння, а саме порушення мови, координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Крім того, на запитання поліцейського ОСОБА_2 підтвердив, що вживав алкоголь у великій кількості і надалі буде його вживати та керувати при цьому транспортним засобом.

З огляду на те, що ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила факт передачі керування належним їй транспортним засобом ОСОБА_2 , що суд розцінює як намагання уникнути відповідальності, підстав вважати що відповідна передача керування відбулася проти її волі у суду немає. Докази, які би вказували на наявність відповідних обставин, у справі відсутні. Про існування таких обставин ОСОБА_1 суд не повідомила.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Таким чином, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 (двадцять) коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Ю. Ф. Токман