ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/1759/21 Номер провадження 33/814/357/22Головуючий у 1-й інстанції Нечипоренко І.М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дергачівського районного суду Харківської області від 31 травня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дергачівського районного суду Харківської області від 31 травня 2021 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 03.03.2021 року, о 13:30 год. в смт. Солоницівка по вул. Сумський Шлях ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознакми алкогольного сп`яніння : різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. У присутності двох свідків від продуття трубки Драгер та медичного освідоцтва відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Також, 03.03.2021 року, о 13:30 год. в смт. Солоницівка по вул. Сумський Шлях ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїжджаючи з другорядної дороги від кафе «Лісне», здійснив поворот праворуч та виїхав на зустрічну смугу руху де здійснив зіткнення з автомобілем Деу, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 10.5 Правил дорожнього руху.

Вказаними діями ОСОБА_1 скоїв адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю протоколів про адміністративні правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, а тому останні не можуть бути визнані належними та допустимими доказом. Вказує, що в протоколи внесені виправлення та зроблені додаткові дописи, а в графі «До протоколу додаються» не зазначено жодних доказів чи документів, які передбачені відповідною інструкцією.

Також вказує на порушення процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки після відмови пройти огляд на місці, йому ніхто не пропонував пройти огляд в медичному закладі.

Окрім того вказує на відсутність жодних відеозаписів, зроблених працівниками поліції, які-б доводили встановлені обставини щодо скоєних правопорушень за ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, за які він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 №444419 від 03.03.2021 за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 , який виїжджаючи з другорядної дороги та здійснюючи поворот праворуч скоїв зіткнення з автомобілем Деу, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 ,

протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 №444418 від 03.03.2021 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , який відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків,

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з результатом «відмовився від проходження»,

пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_2 ,

схема наслідків ДТП.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєних правопорушень та не були спростовані в суді апеляційної інстанції.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП (в редакції чинній на час скоєння правопорушення), огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає вразі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Доводи апелянта щодо неналежності як доказів по справі складених стосовно ОСОБА_1 протоколів з огляду на внесенні виправлення в прізвище правопорушника та не зазначення інших документів в графі «до протоколу додаються» є безпідставними та носять формальний характер.

Так, при направленні матеріалів до суду для розгляду адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 , працівниками поліції було долучено рапорт, з зазначенням правильного написання прізвища правопорушника « ОСОБА_5 » , замість « ОСОБА_6 ».

Також адміністративний матеріал двічі направлявся з місцевого суду до районного управління поліції для належного оформлення, в тому числі для зазначення вірного прізвища правопорушника.

Допущена описка в прізвищі правопорушника при складанні протоколів жодним чином не свідчить про неналежність такого протоколу як доказу при розгляді справи про адміністративне правопорушення та не є підставою для скасування постанови суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також до протоколу за ст. 124 КУпАП були долучені пояснення та карта схема ДТП, а до протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП долучені пояснення свідків.

Щодо посилань апелянта на порушення норм ч. 3 ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння та відсутності пропозиції пройти огляду медичному закладі, приходжу до наступного.

З матеріалів справи, а саме пояснень свідків, які були залучені працівниками поліції в порядку ч. 2 ст. 266 КУпАП, яка в редакції на час скоєння правопорушення, передбачала проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку.

Факт перебування водія ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння також підтвердив потерпілий водій ОСОБА_2 .

Разом з тим, жодної незгоди щодо недотримання порядку огляду на стан сп`яніння на місці, чи не направлення його до медичного закладу, водій ОСОБА_1 не висловлював та відмовився від дачі жодних пояснень в протоколі за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пунктом 10.5 ПДР України визначено, що поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини.

Тобто обов`язковими умовами настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є: наявність діяння у вигляді порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху; наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вірно оцінивши зібрані по справі докази та надавши їм вмотивовану правовому оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 порушень вимог п.10.5 ПДР України, оскільки останній, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2108, виїжджаючи з другорядної дороги від кафе «Лісне», здійснив поворот праворуч та виїхав на зустрічну смугу руху де здійснив зіткнення з автомобілем Деу, під керуванням водія ОСОБА_2 .

Щодо відсутності вини ОСОБА_1 у скоєнні ДТП, то остання підтверджується постановою про адміністративне правопорушення, додатком схемою наслідків ДТП та поясненнями потерпілого ОСОБА_2 .

Як і при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 так і за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 відмовився від підпису документів, не виявив бажання висловити свої заперечення як незгоду з діями працівників поліції.

Таким чином під час апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження обставини, які свідчать про відсутність в діях притягнутого події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дергачівського районного суду Харківської області від 31 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна