Номер провадження: 33/813/23/22
Номер справи місцевого суду: 504/2915/21
Головуючий у першій інстанції Якимів А.В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М.,

при секретарі Нечитайло А.Ю.,

за участю представника ОСОБА_1 - адвоката Гєрбєй Д.А.,

переглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 вересня 2021 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №237/34-0004-02-02 від 11 серпня 2021 року, директор ТОВ «Тіс-Вугілля» ОСОБА_1 , не подав до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків аудиторського звіту разом з річною фінансовою звітністю за 2020 рік, чим порушив абзац 4 п. 46.2 ст. 46 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. (із змінами та доповненнями), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП (а.с. 1).

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень, також стягнуто судовий збір в розмірі 454 гривень (а.с. 30-31).

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, 20 грудня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 вересня 2021 року є незаконною, необґрунтованою та винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, тому просить її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 вересня 2021 року, мотивуючи тим, що оскаржувану постанову суду отримав поштою лише 09 грудня 2021 року, на підтвердження чого надав копію поштового конверту зі шрих-кодом відправлення (а.с. 38-44).

Частиною 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладенні у клопотанні доводи, а також для забезпечення права особи на доступ до правосуддя, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 вересня 2021 року.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Гєрбей Д.А., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та накладаючи відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясував всі фактичні обставин, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Положеннями ст. 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 статті 163-1 КУпАП передбачає відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно вимог абзацу 4 п. 46.2 ст. 46 Податкового кодексу України, платники податку на прибуток, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» зобов`язані оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським звітом, подають контролюючому органу річну фінансову звітність, яка підлягає оприлюдненню разом з аудиторським звітом у строк не пізніше 10 червня року, наступного за звітним. У разі неподання (несвоєчасного подання) річної фінансової звітності, яка підлягає оприлюдненню разом з аудиторським звітом, застосовується відповідальність, передбачена пунктом 120.1 статті 120 цього Кодексу, для подання податкових декларацій (розрахунків).

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення встановлюється шляхом дослідження доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційним судом встановлено, що факт порушення ОСОБА_1 абзацу 4 п. 46.2 ст. 46 Податкового кодексу України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП підтверджується, наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

1)протоколом про адміністративне правопорушення №237/34-0004-02-02 від 11 серпня 2021 року (а.с. 1);

2)копією наказу №1 від 27.01.2011р., згідно якого ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора ТОВ «Тіс-Вугілля» з правом першого підпису усіх банківських та фінансових документів (а.с. 5);

3)копією Акту про результати камеральної перевірки своєчасності подання аудиторського звіту разом з річною фінансовою звітністю відповідно до п. 46.2 ст. 46 Податково кодексу України, яким встановлений факт неподання ТОВ «Тіс-Вугілля» аудиторського звіту разом з річною фінансовою звітністю за 2020 рік (а.с. 7-10);

Таким чином, оцінюючи вищезазначені докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що директор ТОВ «Тіс-Вугілля» ОСОБА_1 не подав до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків аудиторського звіту разом з річною фінансовою звітністю за 2020 рік, чим порушив абзац 4 п. 46.2 ст. 46 Податкового кодексу України, оскільки такий висновок ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Апеляційний суд не приймає до уваги та відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що податковий орган склав протокол про адміністративне правопорушення №237/34-0004-02-02 від 11 серпня 2021 року без участі ОСОБА_1 , при цьому не повідомивши його належним чином про дату складання такого протоколу, з огляду на наступне.

Так в матеріалах справи наявне запрошення Державної податкової служби України Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, про сповіщення керівника ТОВ «ТІС-Вугілля» ОСОБА_1 на 11 серпня 2021 року на 11.00 год. на складання та підписання протоколів про адміністративне правопорушення, складених за результатами проведеної камеральної перевірки (а.с. 12-13).

Згідно Акту Державної податкової служби України Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про неявку посадових осіб для підпису та отримання протоколу про адміністративне правопорушення, керівник ТОВ «ТІС-Вугілля» ОСОБА_1 11 серпня 2021 року на 11.00 год. не прибув на складання та підписання протоколів про адміністративне правопорушення (а.с. 14-).

Отже, посилання ОСОБА_1 на те, що посадовими особами ДПС було неналежно повідомлено її про дату час та місце складення протоколу про адміністративне правопорушення, що унеможливило реалізацію своїх прав останньою не приймаються апеляційним судом до уваги.

Апеляційний суд також відхиляє доводи апеляційної скарги відносно того, що в посадових осіб підприємства ТОВ «ТІС-вугілля» відсутній обов`язок, щодо подання до контролюючого органу аудиторського звіту разом з річною фінансовою звітністю, оскільки п. 46.4 ПК України лише вказує на обов`язок подачі фінансової звітності. Аудиторський звіт підлягає оприлюдненню платником разом з фінансовою звітністю, що не тотожним поняттю подання, а тому платник не має обов`язку подавати такий звіт до органів ДПС, з огляду на наступне.

Стаття 163-1 КУпАП визнає певні дії або бездіяльність в якості порушення порядку ведення податкового обліку, надання аудиторських висновків.

Згідно вимог абзацу 4 п. 46.2 ст. 46 Податкового кодексу України, платники податку на прибуток, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» зобов`язані оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським звітом, подають контролюючому органу річну фінансову звітність, яка підлягає оприлюдненню разом з аудиторським звітом у строк не пізніше 10 червня року, наступного за звітним. У разі неподання (несвоєчасного подання) річної фінансової звітності, яка підлягає оприлюдненню разом з аудиторським звітом, застосовується відповідальність, передбачена пунктом 120.1 статті 120 цього Кодексу, для подання податкових декларацій (розрахунків).

Таким чином, аналіз вищевикладеної норми дозволяє дійти висновку про те, що зазначена норма Закону у частині визначення кола платників податку на прибуток, на яких податковим законодавством України покладається обов`язок з оприлюднення річної фінансової звітності разом з аудиторським звітом, містить посилання до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» норми якого, у такому разі, як і норми ПК України, при вирішенні відповідних спірних правовідносин набувають ознак норм спеціального права, що підлягають першочерговому застосуванню при вирішенні спірних правовідносин щодо визначення кола суб`єктів, зобов`язаних на оприлюднення річної фінансової звітності разом з аудиторським звітом.

Так, згідно статті 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено обов`язок оприлюднення фінансової звітності для таких підприємств:

1. Підприємства, що становлять суспільний інтерес (крім великих підприємств, які не є емітентами цінних паперів), публічні акціонерні товариства, суб`єкти природних і монополій на загальнодержавному ринку та суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність у видобувних галузях, зобов`язані не пізніше ніж до 30 квітня року, що настає за звітним періодом, оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським висновком на своїй веб-сторінці (у повному обсязі) та в інший спосіб у випадках, визначених законодавством.

2. Великі підприємства, які не є емітентами цінних паперів, та середні підприємства зобов`язані не пізніше ніж до 1 червня року, що настає за звітним періодом, оприлюднювати річну фінансову звітність разом з аудиторським висновком на своїй веб- сторінці (у повному обсязі).

3. Інші фінансові установи, що належать до мікропідприємств та малих підприємств, зобов`язані не пізніше ніж до 1 червня року, що настає за звітним періодом, оприлюднювати річну фінансову звітність разом з аудиторським висновком на власній веб-сторінці (у повному обсязі).

4. Головні розпорядники бюджетних коштів оприлюднюють річну фінансову звітність, річну консолідовану фінансову звітність не пізніше ніж до 30 квітня року, що настає за звітним періодом, шляхом розміщення на своїй веб-сторінці.

Частиною 2 ст. 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлені критерії віднесення підприємств до мікро-, малих, середніх або великих підприємств залежно від балансової вартості активів, чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) та середньої кількості працівників.

Відповідно до критеріїв, визначених п. 2 ст. 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» ТОВ «Тіс-Вугілля» відноситься до великих підприємств.

Отже, подання аудиторського звіту разом з річною фінансовою звітністю у строк не пізніше 10 червня року, наступного за звітним є обов`язковим для ТОВ «Тіс-Вугілля».

Актом про результати камеральної перевірки своєчасності подання аудиторського звіту разом з річною фінансовою звітністю відповідно до п. 46.2 ст. 46 Податково кодексу України, встановлений факт неподання ТОВ «Тіс-Вугілля» аудиторського звіту разом з річною фінансовою звітністю за 2020 рік.

Таким чином, доводи апеляційної скарги з приводу необов`язковості подання ТОВ «Тіс-Вугілля» аудиторського звіту разом з річною фінансовою звітністю за 2020 рік, що в свою чергу виключає склад інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, є необґрунтованими, та спростовуються вимогами чинного законодавства України.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, ґрунтуються на особистому тлумаченні норм матеріального права та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП за невиконання встановленого чинним законодавством обов`язку з подання до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків аудиторського звіту разом з річною фінансовою звітністю за 2020 рік.

Зазначений висновок суду також відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін .

Керуючись ст. 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 вересня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький