ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 322/294/22 Головуючий в 1 інст. Гасанбеков С.С.
Провадження № 33/807/377/22 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ст. 172-20 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі захисника - адвоката Котова О.С., за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Котова О.С. на постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 27 червня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , головного сержанта роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3655,00 гривень, стягнуто судовий збір,

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 21.06.2022 головний сержант роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , знаходячись в АДРЕСА_2, на території командного пункту військової частини НОМЕР_1 , виконував обов`язки військової служби, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду під час воєнного стану.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Котов О.С. вважає постанову суду першої інстанції такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що матеріали справи не містять відеозапису, відсутні свідки та їхні письмові пояснення.

Вказане ставить під сумнів законність судового рішення районного суду.

Також зазначає, що законодавством передбачено два способи проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Перший - на місці правопорушення за допомогою спеціальних технічних засобів, другий в разі відмови правопорушника або незгоди з показами спеціальних засобів в закладі охорони здоров`я. В матеріалах справи відсутні докази про пропонування ОСОБА_1 проходження огляду на місці скоєння правопорушення, також в матеріалах справи відсутня заповнена форма направлення на огляд в медичний заклад. У медичному висновку зазначена дата і час огляду 01.30 21 червня 2022 року, в протоколі про військове адміністративне правопорушення година скоєння правопорушення, взагалі не вказана, в поясненнях ОСОБА_1 вказана година близько 20.00, тобто огляд на виявлення сп`яніння проведено через 5 годин 30 хвилин з моменту встановлення підставі для його здійснення.

Матеріали справи не містять сертифікату відповідності, свідоцтва про повірку робочого засобу, відсутня роздруківка з Драгеру.

Зазначає, що додані до протоколу пояснення ОСОБА_1 , в яких він визнає вину, а також клопотання розглядати справу без його участі, були надані під примусом працівників військової служби правопорядку.

ОСОБА_1 під час судового засідання було позбавлено прав і свобод, передбачених ст. 268 КУпАП.

Просить апеляційний суд постанову районного суду скасувати, а провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши захисника - адвоката Котова О.С., перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 21.06.2022 головний сержант роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , знаходячись в АДРЕСА_2, на території командного пункту військової частини НОМЕР_1 , виконував обов`язки військової служби, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду під час воєнного стану.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Як вбачається з матеріалів справи і постанови суду, зазначені вимоги закону судом дотримані в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 172-20 КУпАП відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність настає за дії передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24 лютого 2022 року Указом Президента України N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено, зокрема Указом Президента України N 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України N 2263-IX від 22.05.2022 з 25.05.2022 строком на 90 діб.

Отже, правопорушення ОСОБА_1 було вчинене в умовах особливого періоду, який на сьогодні діє в Україні, а саме під час дії воєнного стану, а тому адміністративна кваліфікація правопорушення, відносно ОСОБА_1 є вірною.

Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-20 КУпАП, дослідивши вказані докази.

Вина ОСОБА_1 підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення сепії ЛВІ №110 від 23 червня 2022 року (а.с.1-2); поясненнями ОСОБА_1 (а.с.3), який пояснив, що в нього виявили ознаки алкогольного сп`яніння. Після проходження освідування повідомили, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння; висновком закладу охорони здоров`я (а.с.4), яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Результат огляду складає 1,53 проміле.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду та відхиляє доводи захисника, оскільки вони є безпідставними.

Зокрема, доводи про те, що безпідставно не взято до уваги положення «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під зпливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 N 452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, виходячи з наступного.

Статтею 16 Закону України «Про Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до статті 13 цього Статуту, військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Отже, доводи скарги захисника про те, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 не розкрита, а вина його у вчиненні цього правопорушення недоведена, є необґрунтованими.

Положеннями Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 N 329 (далі - Інструкція) встановлено механізм складання протоколів про адміністративні правопорушення щодо військовослужбовців Збройних Сил України.

Додатком 1 до Інструкції затверджено форму протоколу про військове адміністративне правопорушення КУпАП.

Згідно п. 4 Розділу 2 Інструкції у протоколі зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імена, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена та по батькові (за наявності), адреси свідків, понятих і потерпілих (якщо вони є); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п. 8 Розділу II Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23 жовтня 2021 року N 329 (Далі - Інструкція), з метою припинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-20 КУпАП, військовослужбовця (військовозобов`язаного) може бути доставлено представником військової частини (органу військового управління, органу управління ДССТ) до відповідного органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні). Представник військової частини (органу військового управління, органу управління ДССТ) під час передачі військовослужбовця (військовозобов`язаного) повинен передати оперативному черговому органу управління Служби правопорядку (посадовій особі підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) копію протоколу, висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння (у разі його проведення), інші матеріали, що підтверджують факт вчинення правопорушення (рапорти, свідчення свідків тощо), а також особисті документи та речі доставленого військовослужбовця (військовозобов`язаного).

Виходячи з викладеного, суд вважає, що твердження апелянта про те, що судом безпідставно не взято до уваги положення «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під зпливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 N 452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, яка може бути використана в даному випадку за відсутності іншого нормативного акту, що регламентує проходження огляду та зареєстрований належним чином в Міністерстві юстиції України, не ґрунтуються на вимогах закону та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, тоді як ОСОБА_1 вчинив дане правопорушення не під час керування транспортним засобом, а в ході несення військової служби.

А тому, в цій частині апеляційні доводи захисника судом апеляційної інстанції до уваги не беруться. При цьому висновки захисника про необхідність в даному випадку застосовувати положення вказаної Інструкції за аналогією, є хибними.

Щодо відсутності доказів проведення огляду ОСОБА_1 на місці, суд апеляційної інстанції вважає, що аналіз положень вищезгаданої Інструкції свідчить про те, що проведення огляду на стан сп`яніння на місці виявлення адміністративного правопорушення, як на це посилається захисник у своїй апеляційній скарзі, не є передумовою для направлення особи до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду, на відміну від Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому будь-яких порушень вимог Закону в цій частині апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги захисника є неприйнятними.

Сумніви апелянта щодо проведеного огляду в закладі охорони здоров`я, не заслуговують на увагу.

Суд не може займатись збиранням доказів у справі, а відповідно до положень КУпАП, суд надає оцінку наявним у справі доказам з урахуванням їх взаємозв`язку та обґрунтованості.

Так, медичний огляд був проведений у лікувальному закладі лікарем, у кваліфікації якої суд не мав підстав сумніватися. У разі якщо ОСОБА_1 був не згоден з результатами огляду, то не був позбавлений права пройти такий огляд в будь-якому іншому медичному закладі з власної ініціативи. Однак таким своїм правом не скористався, отже з отриманими результатами погодився.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що огляд на стан сп`яніння в медичному закладі відбувається не тільки за допомогою технічних заходів, а й на підставі встановлення зовнішнього вигляду, поведінки, стану свідомості, мовної здатності вегето-судинних реакцій, рухової сфери обстежуваної особи тощо.

Тобто, висновок про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння здійснюється лікарем на підставі комплексу об`єктивних показників і використання технічних засобів є тільки часткою такого дослідження. Тому, оспорювання такого висновку тільки на підставі застосування того чи іншого технічного засобу є необґрунтованим.

Отже, на переконання апеляційного суду, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4), є належним та допустимим доказом у справі, у зв`язку з чим, у сукупності з іншими дослідженими по справі доказами підтверджує перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення й доводи захисника, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, зокрема на правову допомогу, оскільки протокол про адміністративне правопорушення містить його особистий підпис у відповідній графі.

Більше того, апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 реалізував свої права, передбачені ст. 268 КУпАП та скористався правовою допомогою під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Твердження апелянта про порушення термінів складання протоколу також є безпідставними, оскільки у відповідності до частини 2 статті 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд також враховує, що протокол оцінений судом у сукупності з іншими доказами, і обставини, які в ньому зазначені, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи

Також слід зауважити, що доводи апеляційної скарги про неточності та помилки в матеріалах справи не є істотними порушеннями вимог закону та не спростовують доказів, наявних в матеріалах справи про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови районного суду та закриття провадження в справі, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції справу розглянуто повно, об`єктивно та всебічно, а висновки суду щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Котова О.С., залишити без задоволення.

Постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 27 червня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 322/294/22