КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/2461/2022 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Ігнатченко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 10 серпня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративнихправопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії від 11 липня 2022 року ААД № 139499, водій ОСОБА_1 , 6 липня 2022 року о 13 год. 00 хв. у м. Києві по вул. Л. Толстого, 22, керуючи автомобілем марки «Citroen», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції руху і бокового інтервалу до автомобіля марки «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався попереду, що призвело до зіткнення із ним, внаслідок чого автомобіль «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , був пошкоджений. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху України. Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за статтею 124 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 11 липня 2022 року серії ААД № 139498, 6 липня 2022 року о 13 год. 00 хв. у м. Києві по вул. Л. Толстого, 22, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Citroen», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , був учасником ДТП за участю автомобіля марки «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , місце ДТП залишив, чим порушив вимоги пункту 2.10 а, д Правил дорожнього руху. Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за статтею 122-4 КУпАП.

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 серпня 2022 року вказані протоколи про адміністративне правопорушення об`єднані в одне провадження.

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн на користь держави, а також стягнуто судовий збір у розмірі 496,20 грн в дохід держави.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 25 серпня 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови та скасувати її у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Мотиви апеляційної скарги зводяться до наступного.

Суд не з`ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа, оскільки в судовому засіданні апелянт повідомляв суд, що зіткнення не було, а описані інспектором пошкодження вже були на його автомобілі до 6 липня 2022 року, на що він надавав протокол та схему ДТП від 2 жовтня 2021 року; справа не містить жодного доказу, що саме він спричинив пошкодження, а водій автомобіля «Skoda» та свідок могли помилково сприйняти наїзд на випираючу металеву частину на дорозі (наїзд на яку при проїзді по вказаному відрізку дороги, вимагала обстановка на дорозі всіх учасників дорожнього руху) за удар; заперечує зіткнення з автомобілем «Skoda» та заподіяння йому пошкоджень; водій ОСОБА_2 не надав жодних доказів пошкодження його авто діями ОСОБА_1 .

Апелянт зазначає, що усно заявляв клопотання в суді першої інстанції про направлення запиту до страхової для отримання інформації за рішенням суду, але йому було відмовлено.

Протокол про адміністративне правопорушення всупереч ст. 254 КУпАП був складений через 5 днів, а не в термін 24 години з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення не уповноваженою особою, оскільки інспектор ВРОМДТП УПП у м. Києві Мінєєв А.В. не виїжджав на місце події та не отримував матеріали з виїзду працівників поліції, які виїжджали на місце події; протокол було складено не на місці події ДТП та направлено до суду не в триденний строк.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що копію постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 10 серпня 2022 року отримав 18 серпня 2022 року (а.с 39).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити. Пояснив суду, що рухався на вказаному в адміністративному протоколі відрізку шляху на власному автомобілі марки «Citroen», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у зазначений день і час та зупинявся на вказаному місці, бачив водія ОСОБА_3 та його автомобіль «Skoda», але пошкоджень ніяких на його автомобілі не бачив, тому поїхав і не чекав приїзду працівників поліції.

Водій автомобіля марки «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , як інший учасник ДТП, підтримав свої пояснення надані в суді першої інстанції та письмові пояснення додані до матеріалів протоколу, вказавши, що рухався по вул. Л. Толстого у м. Києві в напрямку вул. Саксаганського та відчув поштовх ззаду автомобіля. Коли зупинився, почув ще один удар у праву сторону автомобіля, який був здійснений автомобілем марки «Citroen». Водій автомобіля «Citroen» вийшов і подивився на лобове скло його автомобіля, зробивши словесний висновок про відсутність відеореєстратора на автомобілі «Skoda» та зазначивши про відсутність доказів його вини, залишив місце пригоди.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова місцевого суду є законною, обґрунтованою, підстави для її скасування - відсутні, а апеляційна скарга такою, що підлягає до задоволення частково з огляду на наступне.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, викладені в апеляційній скарзі щодо поновлення строку, матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають до з`ясування питання чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з нормами КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності та ухвалив постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Висновки суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП є обґрунтованими, що підтверджується дослідженими доказами та ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, протоколів про адміністративне правопорушення від 11 липня 2022 року, водій ОСОБА_1 6липня 2022 о 13 год. 00 хв. у м. Києві по вул. Л. Толстого, 22, керуючи автомобілем марки «Citroen», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції руху і бокового інтервалу до автомобіля марки «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався попереду, що призвело до зіткнення із ним, внаслідок чого автомобіль «Skoda»був пошкоджений. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху Україниі вказані дії були кваліфіковані за статтею 124 КУпАП. Крім того, водій ОСОБА_1 місце ДТП залишив, чим порушив вимоги пункту 2.10 а, д Правил дорожнього руху і його дії були кваліфіковані за статтею 122-4 КУпАП.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що рухався на вказаному відрізку шляху на власному автомобілі марки «Citroen», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у зазначений день і час, зупинявся на вказаному місці, бачив водія ОСОБА_3 та його автомобіль «Skoda», але пошкоджень ніяких на його автомобілі не бачив, тому поїхав і не чекав приїзду працівників поліції.

Інший учасник ДТП, водій автомобіля марки «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , - ОСОБА_3 підтримав свої пояснення надані в суді першої інстанції та письмові пояснення додані до матеріалів протоколу про те що він рухався по вул. Л. Толстого в м. Києві у вказаний в протоколах день і час, в напрямку вул. Саксаганського та відчув поштовх ззаду автомобіля, зупинившись, почув ще один удар у праву сторону автомобіля, який був здійснений автомобілем марки «Citroen», водій якого вийшов і подивився на лобове скло його автомобіля, сказавши йому про відсутність відеореєстратора на автомобілі«Skoda» та відсутність доказів його вини, залишив місце пригоди. Водій ОСОБА_3 викликав працівників поліції, які склали схему ДТП на місці, відібрали в нього та свідка пояснення.

Так, при встановлені обставин ДТП, суд має встановити як мали діяти водії при проїзді дороги, а також, чи допустила особа, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, порушення ПДР України, які зазначені в протоколі і чи призвели вказані порушення до вчинення ДТП, тобто, чи знаходяться дії правопорушника у прямому причинному зв`язку із наслідками ДТП.

Відповідно до вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно пункту 2.10 а, д Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Тобто, вказані пункти Правил визначають відповідний обов`язок водіїв транспортних засобів під час керування ними, що не було дотримано водієм ОСОБА_1 .

Вина водія ОСОБА_1 у вчинених правопорушеннях передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП також підтверджується письмовими поясненнями водіїв ОСОБА_1 (а.с. 11) та ОСОБА_3 (а.с. 4, 24), свідка ОСОБА_4 (а.с. 5, 25), де зазначено про день і час та обставини даної пригоди, які збігаються з поясненнями наданими водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не з`ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа, так як в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 повідомляв суд, що зіткнення не було, а описані інспектором пошкодження вже були на його автомобілі до 6 липня 2022 року, на що він надавав протокол та схему ДТП від 2 жовтня 2021 року, а справа не містить жодного доказу, що саме він спричинив пошкодження, а водій марки «Skoda» та свідок могли помилково сприйняти наїзд на випираючу металеву частину на дорозі за удар та заперечення зіткнення з автомобілем «Skoda» і заподіяння йому пошкоджень, суд апеляційної інстанції відхиляє та не приймає до уваги, оскільки вказані обставини спростовані поясненнями самого апелянта, іншого учасника ДТП ОСОБА_3 , письмовими доказами описаними вище в даній постанові.

При цьому апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 мав беззастережно виконати вимоги п. п. 13.1 та 2.10 а, д ПДР. Таке прямо передбачено п. 1.3 ПДР України, а саме учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, та п. 1.4, згідно з якимкожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Реалізувавши своє право володіти та керувати автомобілем, ОСОБА_1 тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.п. 13.1 та 2.10 а, д ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами викладеними вище, які отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. v. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив наявність у діях водія ОСОБА_1 порушення вимог п.п. 13.1 та 2.10 а, д ПДР.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція ст. 122-4 КУпАП також встановлює відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративні правопорушення, місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування із закриттям провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн на користь держави відповідає обставинам справи і вимогам ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 серпня 2022 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково в частині поновлення строку на апеляційне оскарження, а в іншій частині апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 10 серпня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 10 серпня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАПзалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Н.В.Ігнатченко