ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 685/815/22

Провадження № 33/4820/562/22

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 17 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Відповідно до постанови суду, 11 серпня 2022 року о 10 год. 04 хв. в смт. Базалія по вул. Мічуріна ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на місці зупинки або в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ППР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 17 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП іна нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

ОСОБА_1 просить скасувати судове рішення та закрити щодо нього провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що постанова не містить доказів, якими обґрунтовується його провина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилаючись у постанові на письмові показання свідків, суд першої інстанції безпосередньо не допитав цих осіб у судовому засіданні. Зазначає, що працівники ТЦК та СП, які підтверджували здійснення керування апелянтом транспортним засобом та зазначали про здійснення патрулювання в складі групи швидкого реагування взаємодіють з Національною поліцією для виконання завдань, покладених на ТЦК та СП. Такі обставини ставлять під сумнів правдивість їх показань у цій справі.

Вказує, що його транспортний засіб ніхто не зупиняв, транспортним засобом він не керував, у зв`язку з чим відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Позиції учасників судового провадження

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надіслав заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав доводи поданої апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оскаржує факт керування транспортним засобом 11 серпня 2022 року о 10.04 год. у смт. Базалія, як це визначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №305805 від 11 серпня 2022 року. При цьому, в суді першої інстанції ОСОБА_1 надавав пояснення, що вживав з товаришем спиртні напої в машині, а пізніше до них під`їхали працівники військового комісаріату та стали звинувачувати його у керуванні автомобілем у стані сп`яніння.

Статтею 130 ч.1 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Склад правопорушення включає в себе наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, для кваліфікації діяння за ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння, пропозиція/вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 17 серпня 2022 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 283-284 КУпАП, справу суддею розглянуто відповідно до вимог ст. 280 КУпАП.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 11 серпня 2022 року о 10.04 год. в смт. Базалія по вул. Мічуріна керував транспортним засобом ВАЗ 2108 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на місці зупинки або в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився у присутності 2 свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ППР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП підтверджується доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №305805 від 11 серпня 2022 року (а/с 2), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а/с 5-9), відеозаписом, доданим працівниками поліції до протоколу (а/с 10).
Так, ОСОБА_5 в своїх письмових поясненнях вказував, що є товаришем ОСОБА_1 , з яким 11 серпня 2022 в ранню пору доби їздили до знайомого, де втрьох вжили приблизно по 100 грамів горілки. Після чого, він разом із ОСОБА_1 , який сів за кермо автомобіля поїхали до нього додому. За ними їхав бус зеленого кольору, який після зупинки автомобіля ОСОБА_1 біля його будинку також зупинився позаду них, та з нього вийшли працівник поліції та працівники військового комісаріату.

Крім того, письмові показання ОСОБА_5 підтверджуються наявним в матеріалах справи відеозаписом з місця зупинки автомобіля, з якого вбачається, що ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом, наполягав, що сидів на пасажирському місці, а за кермом був його товариш та вказав на ОСОБА_5 . Тоді як ОСОБА_5 під фіксацію заперечив цей факт та стверджував, що ОСОБА_1 керував автомобілем, а він був в автомобілі в якості пасажира, коли їх зупинили.

Апеляційні доводи ОСОБА_1 , за якими суд першої інстанції безпосередньо не допитав свідків в судовому засіданні не спростовують вищенаведених доказів, які узгоджені між собою та у своїй сукупності підтверджують провину останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наведені докази, в тому числі і відеозапис, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 , а тому апеляційні доводи про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

Вказаний відеозапис отриманий у законний спосіб.

Згідно приписів ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Положеннями пункту 8 та пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Необхідно наголосити, що відповідно до статті 31 Закону України № 580-VIII поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З відеозапису, доданого до протоколу вбачається, як ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, тоді як свідок ОСОБА_5 , який є товаришем ОСОБА_1 підтверджує, що саме ОСОБА_1 був за кермом автомобіля і керував ним, за ними їхали працівники військомату та поліції поки вони не зупинились.

З урахуванням наведеного, апеляційні доводи, що ОСОБА_1 11.08.2022 року не керував транспортним засобом, не знайшли підтвердження в ході апеляційного розгляду та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, а тому суд правильно визначив, що не виконання такого обов`язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України.

Згідно вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оскільки, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в діях ОСОБА_1 є склад даного адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду.

Суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу про адміністративні правопорушення України, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, у межах передбаченого ст. 38 КУпАП строку.
З урахуванням наведеного, приходжу до висновків про відмову у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , оскільки відсутні підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, апеляційні доводи останнього є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 17 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя