Справа №473/1593/22
Провадження № 33/812/140/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 вересня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника - адвоката Лукіянчина І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову, яку ухвалив Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області, під головуванням судді Домарєва Н.В. у приміщенні цього ж суду 10 серпня 2022 року, якою накладено на ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та штрафу у розмірі 17000 гривень,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №089759 від 10 липня 2022 року, який разом з матеріалами надійшов на розгляд до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, ОСОБА_1 10 липня 2022 року о 01:25 год. в м. Вознесенську Миколаївської області, по вул. Лугового, керував автомобілем «BАЗ 2104», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія було пройдено тест на вживання алкоголю на місці за допомогою алкотестеру Drager, за результатами якого встановлено, що водій керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (тест №4213, результат 0.27‰), чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.

Такі дії кваліфіковані працівником поліції за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В суді першої інстанції справу розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

10 серпня 2022 року до суду від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Лукіянчина І.П. ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання захисник посилається на те, що ОСОБА_1 не вживав спиртних напоїв та після проходження тесту на вміст алкоголю на місці зупинки поліцейськими почав вимагати проїхати до Вознесенської ЦРЛ для проходження ним повторного тесту, на що йому безпідставно було відмовлено, та поліцейські почали складати протокол про адміністративне правопорушення, який складався до 03-10 год. 10 липня 2022. Після цього ОСОБА_1 сам поїхав до Вознесенської ЦРЛ, де в прийомному відділенні лікар оглянув його та провів два тести газоаналізатором «Drager Alcotest 6810» о 03-56 год. та о 04-17 год.; результати обох тестів - 0.00‰. Зазначений огляд зафіксовано висновком медичного огляду для встановлення факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння №127 від 10 липня 2022 року. На думку захисника, за дві години відсоток вмісту спирту не міг зменшитися з 0.27‰ до 0.00‰. При цьому, захисник зазначає, що вважає квитанцію газоаналізатора «Drager Alcotest» за результатом проходження тесту ОСОБА_1 , в якій зазначено вміст спирту - 0.27‰, неналежним та недопустимим доказом по справі, оскільки газоаналізатор відразу був налаштований на показник 0.27‰, тодя як обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік та стягнуто 496,20 грн. судового збору в дохід держави.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд допустив порушення його прав щодо участі у судовому засіданні та на захист, розглянувши справу у його відсутність, тоді як він прибув до суду у призначений для судового засідання час, але так і не був викликаний у судове засідання.

Заперечуючи обвинувачення за ч. 1 статті 130 КУпАП, ОСОБА_1 вказав, що після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місті зупинки працівниками поліції, не погоджуючись з його результатами, ОСОБА_1 вимагав від працівників поліції надати йому можливість пройти повторний огляд у медичному закладі, на що останні йому безпідставно відмовили.

В подальшому він самостійно проїхав до медичного закладу де провів два тести за допомогою алкотестеру Drager, результати яких склали 0.00‰, що зафіксовано медичним оглядом для встановлення факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння від 10 липня 2022 року №127.

Враховуючи вказаний висновок, вважає, що квитанція алкотестеру Drager, яка додана до матеріалів протоколу, та яка містить висновок про вміст алкоголю в його крові 0.27‰, є неналежним та недопустимим доказом у справі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника - адвоката Лукіянчина І.П., які підтримали вимоги та доводи апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону.

Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Перебування ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №089759 від 10 липня 2022 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 10 липня 2022 року о 01:25 год. в м. Вознесенську Миколаївської області, по вул. Лугового, керував автомобілем «BАЗ 2104», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія було пройдено тест на вживання алкоголю на місці за допомогою алкотестеру Drager, за результатами якого встановлено, що водій керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (тест №4213, результат 0.27‰).

Обставини, викладені у вказаному протоколі, узгоджуються щодо фактичних обставин також з наступними доказами:

- результатом проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Drager (тест №4213 від 10 липня 2022 року), відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, показники Alkotest 6810 становили 0,27‰;

- відеозаписами з нагрудної камери працівника патрульної поліції, на яких зафіксований, зокрема, факт зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , проходження останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та його результати, які згідно даним приладу становили 0,27‰, а також пояснення ОСОБА_1 про те, що випив «бокал», а також щодо вживання безалкогольного пива.

При цьому незгоди саме з результатами тесту ОСОБА_1 не висловлював та на огляді в медичному закладі не наполягав.

Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено. Порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено.

Таким чином, проаналізованими та належним чином оціненими в їх сукупності та взаємозв`язку судом першої інстанції доказами підтверджено, що ОСОБА_1 було порушено п. 2.9 «а» Правил, тобто скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє аргументи апеляційної скарги як безпідставні.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що його огляд на стан сп`яніння був проведений поліцейським з порушенням приписів КУпАП та Інструкції, оскільки він не погодився з результати такого огляду, а поліцейським не було забезпечено проведення огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, апеляційний суд вважає безпідставними.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП згідно частини 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні вимоги містять пункти 2, 6, 7 розділу І та пунктів 1, 4, 6, 7 розділу ІІ Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція) та пункти 2-4, 6, 8. Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі - Порядок).

Так, відповідно до пунктів 6, 7 розділу І та пунктів 1, 4, 6, 7 розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пункти 3,6 Порядку передбачають, що огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Пунктом 10 Інструкції та пунктом 5 Порядку визначено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2 до Інструкції) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Також в пункті 5 Порядку зазначено, що підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

З системного аналізу наведених правових актів вбачається, що огляд на стан сп`яніння особи проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я у разі: відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ, або його незгоди з результатами такого огляду на місці зупинки транспортного засобу огляду.

При цьому така незгода з результатами огляду на стан сп`яніння має бути висловлена особою під час проведення такого огляду (до моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення) і відображається саме в акті огляду.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 незгоду саме з результатом тесту не висловлював та про огляд в медичному закладі не заявляв.

Таке підтверджується і змістом відеозапису з нагрудної камери поліцейського. Зокрема, на запитання працівника поліції «Чи згоден з результатами медичного огляду?» ОСОБА_1 відповів «Понял» та пояснив, що пив «нульовку».

За такого у поліцейського були усі підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 130 КУпАП, оскільки результати огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою спеціальних технічних засобів, виявили стан такого сп`яніння.

Тому відсутні підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №089759 від 10 липня 2022 року не відповідає вимогам статті 256 КУпАП.

Апеляційний суд критично ставиться до доводів апеляційної скарги про незгоду з показниками газоаналізатора «Drager Alcotest», який на думку апелянта був відразу налаштований на показник 0,27‰, та відхиляє такі твердження, які жодними доказами не підтверджені.

Щодо послання ОСОБА_1 на медичний висновок №127 від 10 липня 2022 року, який він пройшов вже після складання протоколу, то як правильно зазначив міськрайонний суд, відповідно до вимог ч.4 ст.266 КУпАП, п.7 вказаного вище Порядку, п.9 розділу ІІ зазначеної вище Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, який з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У зв`язку із цим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку що висновок медичного огляду ОСОБА_1 №127 від 10 липня 2022 року є недопустими доказом, оскільки такий огляд проведено більше, ніж через дві години з моменту виявлення поліцейськими підстав для огляду, а також за відсутності поліцейського.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.

Щодо посилань ОСОБА_1 на порушення судом прав на участь у судовому засіданні та у зв`язку з цим права на захист.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що його присутність в приміщенні суду з 8.24 години до 9.00 години підтверджується книгою відвідувачів Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за 10 серпня 2022 року та зазначив, що довідка Територіального управління служби судової охорони у Миколаївській області буде надано в судове засідання.

Як вбачається з матеріалів справи, її розгляд був призначений судом у відкритому судовому засіданні на 8:35:00 10 серпня 2022 року, про що ОСОБА_1 повідомлено SMS-повідомленням (а.с. 10).

Згідно наданої захисником Лукіянчиним І.П. в суд апеляційної інстанції відповіді начальника Територіального управління служби судової охорони у Миколаївській області від 19 серпня 2022 року № 45/10-181 вих. 10 серпня 2022 року о 8:24 годин співробітниками ТУ служби під час здійснення пропускного режиму у Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області здійснювалася реєстрація громадянина ОСОБА_1 у журналі відвідувачів даного суду. Час вибуття ОСОБА_1 з адміністративної будівлі суду зафіксовано о 9:00.

Однак, розглядаючи справу 10 серпня 2022 року, суд у постанові зазначив, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих причин, судом про дату, час і місце розгляду справи повідомлений.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка має право, зокрема, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання.

Суд в порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який прибув у призначений судом час в приміщенні суду, розглянув справу без його участі.

Однак, розглядаючи справу, суд взяв до уваги та дав у постанові оцінку усім запереченням щодо притягнення до адміністративної відповідальності, які викладені у клопотанні про закриття провадження у справі.

Крім того, права ОСОБА_1 на участь у судовому засіданні були поновлені в апеляційній інстанції, оскільки він та його захисник брали участь у судовому засіданні, надавали пояснення та заявляли клопотання.

Апеляційний суд також не приймає аргументів апеляційної скарги про недотримання судом стандарту доведення висунутого ОСОБА_1 обвинувачення у скоєнні передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП правопорушення поза розумним сумнівом. В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження з нереабілітуючих підстав, є винною у вчиненні цього правопорушення. Між тим, у справі, яка переглядається, належними та допустимими доказами доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який підтверджений правомірно проведеним медичним оглядом на стан сп`яніння, а доказів протилежного матеріали справи не містять.

За такого порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, залишити без задоволення, а постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 серпня 2022 року, якою накладено на накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та штрафу у розмірі 17 000 гривень.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.М. Базовкіна