ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Фаріонової О. М.

за участю секретаря Чистої В. В.

захисника Лукіянчина П. П.(в режимі відеоконференції)

особи, яка притягнута

до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Лукіянчина П. П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 серпня 2022 року, якою закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Веселинове, Веселинівського району, Миколаївської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець ЗСУ.

Відповідно до постанови судді, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та постанову направлено прокурору Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері для вирішення питання наявності складу кримінального правопорушення у діях ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі адвокат Лукіянчин П. П. просить постанову скасувати та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 145 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 грн.

Апелянт вважає, що при винесені оскаржуваної постанови по справі, суд не всебічно, не повно та не об`єктивно дослідив обставини справі на підставі доказів наявних в матеріалах справи та помилково зробив висновок про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Зазначив про помилковість твердження суду про те, що ч. 4 ст. 172-11 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби) вчинені в умовах особливого періоду, а чинний КУпАП не передбачає адміністративної відповідальності за ці самі дії, вчинені особою під час воєнного стану.

Вказав, що відповідно до абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в України або окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний стан і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій

Просить врахувати, що законодавець ототожнює особливий період з воєнним станом.

Заслухавши адвоката Лукіянчина П. П. та ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, апеляційний суд встановив таке.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення № ОДМ/2/383 від 02.08.2022, ОСОБА_1 , будучі військовослужбовцем служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності 01.08.2022 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та був відсутній до 02.08.2022, тобто протягом доби, чим вчинив самовільне залишення військової частини тривалістю до 10 діб, вчинене в умовах особливого періоду, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Положеннями ч. 4 ст. 172-11 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Якщо при розгляді справи суддя дійде висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування (ч. 1 ст. 253 КУпАП), а згідно ч. 1, 2 ст. 284 КУпАП суддя виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.

Проте, суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, також прийняв рішення про направлення постанови прокурору Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері для встановлення наявності в діях ОСОБА_1 кримінального правопорушення, чим допустив істотне порушення вимог КУпАП. Так, суд застосував дві самостійні норми КУпАП щодо закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення (що передбачається п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП) та при цьому прийняв рішення про направлення прокурору постанови для встановлення наявності складу в діях ОСОБА_1 кримінального правопорушення (що передбачено ч. 2 ст. 284 КУпАП).

Разом з тим, вирішити питання, яке поставлене захисником, про скасування постанови і визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого вимогами ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу, процесуально не можливо, оскільки суд не вправі прийняти рішення за апеляційною скаргою захисника, що погіршує становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в частині визнання винуватим та накладення на нього стягнення, що передбачено тільки за апеляційною скаргою прокурора.

За таких обставин, враховуючи встановлені під час апеляційного розгляду обставини справи, апеляційна скарга адвоката задоволенню не підлягає.

Керуючись п.1 ч.8 ст. 294 КУпАП, суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Лукіянчина П. П. залишити без задоволення.

Постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 серпня 2022 року у відношенні ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Фаріонова