ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1031/22 Справа № 215/2333/22 Суддя у 1-й інстанції - Квятковський Я.А. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2022 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який ніде не працює, проживає за адресою по АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Судом встановлено, що 29 червня 2022 року о 21:01 год. в м. Кривому Розі Дніпропетровської області по вул. Спартака водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці ока, що не реагують на світло, порушення мови, неприродна блідість, від проходження огляду на визначення стан сп`яніння у визначеному Законом порядку в медичному закладі відмовився, відмова зафіксована на відеозаписі з бодікамер. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із прийнятим судом рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2022 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік скасувати та закрити провадження у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП був складений співробітниками поліції безпідставно, оскільки відразу після зупинки транспортного засобу, поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, мотивувавши таку вимогу тим, що у водія зупиненого транспортного засобу червоні очі, однак така підстава як червоні очі Інструкцією Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не передбачена, а тому вимогу співробітника поліції пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я через червоні очі ОСОБА_1 вважає незаконною і за невиконання вимоги поліцейського, яка не ґрунтується на законі не може бути застосована будь-яка відповідальність.

Також, апелянт вказує на те, що співробітники поліції надали йому хибну консультацію з приводу процедури проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я. Так, ОСОБА_1 вказує, що його транспортний засіб було зупинено співробітниками поліції в м. Кривому Розі о 21:00 годині, і зв`язку із тим, що ОСОБА_1 до комендантської години необхідно було встигнути добратись до іншого населеного пункту с. Іскрівка та на підставі того, що поліцейські запевнили його в тому, що медичний огляд він може пройти на наступний день або через день, ОСОБА_1 відмовився їхати до закладу охорони здоров`я, будучи при цьому впевненим, що протокол про адміністративне правопорушення до проходження ним медичного огляду складено не буде. Однак, медичний висновок від 01 липня 2022 року судом врахований при розгляді справи не був, оскільки з моменту зупинки та до проходження медичного огляду минув значний проміжок часу. Таким чином, апелянт вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він відмовляючись від проходження медичного огляду керувався виключно порадами та роз`ясненнями поліцейських і не маючи юридичної освіти не розумів, що всіх наслідків відмови від проходження медичного огляду.

Захисник Мотуз О.В. та ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Вказані вимоги закону районним судом не були дотримані в повному обсязі.

Апеляційним переглядом встановлено, що в порушення зазначених вимог закону судом першої інстанції належним чином не були з`ясовані обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено два види об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Тобто, за змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Дана позиція узгоджується з абз. 2 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті від 23 грудня 2005 року №14, згідно якої, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 29 червня 2022 року о 21:01 год. в м. Кривому Розі Дніпропетровської області по вул. Спартака водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці ока, що не реагують на світло, порушення мови, неприродна блідість, від проходження огляду на визначення стан сп`яніння у визначеному Законом порядку в медичному закладі відмовився, відмова зафіксована на відеозаписі з бодікамер. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи своє рішення, районний суд у постанові вказав, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена протоколом про адміністративне правопорушення та зафіксованою в ньому відмовою від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, направленням та відеозаписом.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується із такими висновками місцевого суду та вважає, що суд першої інстанції належним чином не врахував наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Законодавцем чітко прописаний порядок такого огляду, який проводиться тільки при наявності відповідних підстав вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Підозрювана особа спочатку обов`язково повинна пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції, у присутності двох свідків і тільки після цього, якщо особа не заперечує факту виявленого сп`яніння, то поліцейський складає відповідний протокол, але якщо особа відмовляється від огляду з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, або після цього огляду заперечує його результати, то тільки тоді, подальший огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу порушення поліцейськими процедури огляду водія на стан сп`яніння.

Під час апеляційного розгляду, було переглянуто відеозапис з бодікамери працівників поліції, де зафіксовано події, які мали місце 29 червня 2022 року о 21 годині 01 хвилин в м. Кривому Розі Дніпропетровської області по вул. Спартака.

Відповідно до відеозапису, ОСОБА_1 було зупинено співробітниками поліції та запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, при цьому, співробітниками поліції не було наведено підстав, з яких вони дійшли висновку про наявність у водія зупиненого транспортного засобу ознак наркотичного сп`яніння, враховуючи, що останній вів себе адекватно, надавав чітко та послідовно відповіді на поставлені поліцейськими питання, порушень координації руху не виявляв, вів себе спокійно та коректно пояснював свій маршрут і його цільове призначення. Також, із переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я, а лише пояснив співробітниками поліції, що їде додому до тещі та везе з собою в машині цуценят і враховуючи вечірню добу, введений воєнний стан, комендантську годину і відстань від медичного закладу до тещі, ОСОБА_1 хвилювався за те, як він повертатиметься після медичного огляду додому та куди йому на час перебування у закладі охорони здоров`я із співробітниками поліції подіти собак, які знаходять в машині. На вказане співробітники поліції лише запропонували ОСОБА_1 скласти протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння та зазначили, що огляд ОСОБА_1 може пройти в добровільному порядку в зручний для нього час. Доставити до закладу охорони здоров`я ОСОБА_1 та забезпечити йому можливість потім вільно та безперешкодно у комендантську годину добратися до додому, враховуючи значну відстань і конкретні обставини, зокрема, необхідність доставити собак, співробітники поліції відмовили.

При цьому, в порушення ст. 266 КУпАП та п. 8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, при роз`ясненні ОСОБА_1 його права на проходження медичного огляду самостійно, без співробітників поліції, останніми не було видано письмового направлення, та не повідомлено про заклад охорони здоров`я у якому повинно було бути проведено медичний огляд. Натомість, співробітники поліції неодноразово наголошували на тому, що для проходження такого огляду самостійно, ОСОБА_1 достатньо буде прийти до лікарні в зручний для нього час, оскільки ознаки наркотичного сп`яніння в організмі можливо виявити і через місяць, і через два, та зазначити, що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Однак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що такі роз`яснення співробітників поліції прямо суперечали вимогам ст. 266 КУпАП.

Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що в матеріалах даної адміністративної справи наявне виписане співробітниками поліції направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проте, суд вважає, що такий письмовий доказ не можна вважати беззаперечним доведеннями вини ОСОБА_1 , оскільки як вбачається із переглянутого в судовому засіданні відеозапису, фактично співробітниками поліції наручно ОСОБА_1 таке направлення не видавалось, йому було лише роз`яснено зміст складеного протоколу, права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, повідомлено про час та дату розгляду справи в місцевому суді, а також, вказано на дані осіб, яка притягується до адміністративної відповідальності та яка склала протокол, поставлено відповідні підписи та відпущено ОСОБА_1 .

Те, що ОСОБА_1 не видавалось наручно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підтверджується наявним в матеріалах справи висновком КП Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги ДОР від 01 липня 2022 року, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_2 звернувся самостійно, по власній заяві і ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння в нього не виявлено.

Таким чином, з огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що в діях поліцейських наявні порушення процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, які виразились в тому, що ОСОБА_1 було неповно надано роз`яснення щодо проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я та не надано відповідного направлення, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

Згідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим cт. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Тож, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік скасувати.

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко