ПОСТАНОВА

Справа № 285/3394/22

провадження № 3/0285/2721/22

15 вересня 2022 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Михайловська А. В. , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Новоград-Волинського РВП Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , місце роботи - не працює, РНОКПП не працює,

за ч. 1 ст. 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі- КУпАП),-

встановила:

01.08.2022 року до суду надійшов адміністративний матеріал, з якого слідує, що 25.07.2022 року ОСОБА_1 за місцем свого проживання займалася незаконною господарською діяльністю, а саме здійснювала продаж алкогольних напоїв домашнього виробництва (самогон) за ціною 75 грн за 0,5 літри, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 164-16 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибула, натомість в матеріалах справи міститься письмова заява, в якій просить розглядати справу без її участі, вину визнає.

Дослідивши адміністративний матеріал, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164-16 КУпАП за наступних підстав.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи,яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.1 ст. 164-16 КУпАП передбачає відповідальність за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

На підставі ст. 252 КУпАП, оцінивши надані суду докази, послуговуючись своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшла висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відповідальність, за яке передбачена ч. 1 ст.164-16 КУпАП, що ставиться у вину ОСОБА_1 оскільки жодним належним та допустимим доказом не підтверджується вчинення особою адміністративного правопорушення.

Зокрема, розглядаючи дану справу, враховано, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що засвідчує факт неправомірних дій, та одним з основних джерел доказів, тому, в ньому повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, а також дані, необхідні для розгляду справи по суті.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у вчиненні якого певною особою, має доводитись в суді; суд також немає права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Оскільки, діючи таким чином, суд перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, з наявних у справі матеріалів та доказів неможливо встановити беззаперечну вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє зазначення про свідків події чи відеозапис з місця події. Натомість до протоколу про адміністративне правопорушення долучено лише письмове пояснення ОСОБА_1 .

Будь-яких інших доказів щодо зайняття ОСОБА_1 видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, матеріали не містять.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, враховуючи норми викладеного вище чинного законодавства, оскільки до матеріалів адміністративного правопорушення не додано та під час судового їх розгляду не здобуто достовірних та достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення, приходжу до висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, а тому, справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Щодо визнання вини ОСОБА_1 , що міститься у письмовій заяві та протоколі, то останнє є лише суб`єктивним ставленням до події, що відбулася та, з урахуванням ст. 62 Конституції, не є безумовним доказом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284, п. 1 ст. 247 КУпАП ,-

постановила:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 про вчинення нею адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В.Михайловська