КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2022 року м. Київ

Справа №756/1482/22

Апеляційне провадження №33/824/2344/2022

Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., за участі секретаря Федорчук Я.С., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 01 березня 2022 року за матеріалами, які надійшли від УПП в м. Києві про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №195213 від 30 листопада 2021 року, 30 листопада 2021 року о 21 год. 53 хв. в м. Києві, по вул. Богатирська, буд. 2-г, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем марки Porsche Масаn д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. У встановленому законом порядку від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовилась, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КпАП України.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 01 березня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496, 20 грн.

Постанова суду мотивована тим, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи та в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки нею порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України, що виразилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Не погодилась із вказаною постановою ОСОБА_1 , її представником - адвокатом Коломійчуком В.О. подана апеляційна скарга, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Клопотання мотивовано тим, що оскаржувана постанова суду була оголошена 01 березня 2022 року за відсутності ОСОБА_1 , копія постанови останній не вручалась. 20 липня 2022 року захисником ОСОБА_1 отримано копію оскаржуваної постанови, що підтверджується відповідною розпискою. 25 липня 2022 року у рамках строку, визначеного ст. 289 КУпАП, захисником ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, однак 10 серпня 2022 року Київським апеляційним судом винесено постанову, якою вказану апеляційну скаргу на підставі недолучення до апеляційної скарги копії договору про правову допомогу в порушення ч.2 ст. 271 КУпАП. Вказану постанову представником отримано 11 серпня 2022 року, одразу усунуто недоліки та подано повторно.

На підставі викладеного просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 01 березня 2022 року.

В апеляційній скарзі представник вказує на те, що постанова є незаконною, оскільки постановлена без з`ясування всіх обставин справи, тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що поліцейськими порушено вимоги огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння, оскільки:

на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 були відсутні свідки, а тому огляд на місці не міг бути проведений (порушення п. 6 Розділу II Інструкції);

поліцейські проігнорували прохання ОСОБА_1 надати документи на технічний засіб для огляду на стан алкогольного сп`яніння, такі як сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (порушення п. 5 Розділу II Інструкції);

поліцейські не направили ОСОБА_1 на огляд у заклад охорони здоров'я, направлення їй не було вручено, з його змістом її не було ознайомлено. Направлення складено без відома ОСОБА_1 (порушення п. 6 Порядку, ч. 6 ст. 266 КУпАП);

поліцейські не забезпечили доставку ОСОБА_1 до закладу охорони здоров'я (порушення п. 7 Порядку, п. 9 Розділу II Інструкції, ч. 4 ст. 266 КУпАП);

не вручивши ні протокол про адміністративне правопорушення, ні направлення, поліцейські без жодних пояснень залишили місце зупинки ОСОБА_1 та виключили можливість провести огляд на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я, оскільки такий огляд є дійсним виключно при участі поліцейського (порушення ч. 4 ст. 266 КУпАП).

Також представник вказує на те, що у протоколі, складеному щодо ОСОБА_1 зазначено «у встановленому порядку від проходження на стан сп`яніння водій відмовився», однак, в протоколі не вказано які саме дії водія були розтлумачені як відмова від огляду. Крім того, відеозапис з нагрудної камери поліцейського також не дає підстав стверджувати про існування факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння. Більше того, ОСОБА_1 жодного разу не відмовилась від проходження огляду в закладі охорони здоров`я. Тому обставина відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, зазначена у протоколі та оскаржуваній постанові, не відповідає дійсності та спростовується відеозаписом з протоколу нагрудної камери.

Крім цього, представник також зазначає, що ОСОБА_1 не заявляла про свою відмову від підписання протоколу, тим не менш, її підпис у ньому відсутній, оскільки поліцейські залишили місце зупинки. Але у протоколі, в порушення ст. 256 КУпАП не зроблено запис про це. Також протокол містить наступні недостовірні відомості, зокрема:

- твердження «30.11.2021 о 21 год 53 хв. водій авто Porsche Масаn д.н.з. НОМЕР_1 керувала з ознаками алкогольного сп`яніння» не відповідає дійсності. У цей час (як видно з відеозапису з нагрудної камери) о 21:53 ОСОБА_1 не здійснювала керування, а вже стояла та спілкувалась з поліцейськими;

твердження «тимчасово не працює» у графі «Місце роботи» не відповідає дійсності (правильним є зазначення «Відомості не виявлено»);

у графі «Свідки чи потерпілі» двічі зазначено «Відео АА00415» (правильним є зазначення «Відсутні».Також, поліцейськими не роз`яснено ОСОБА_1 її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 також вказує на те, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, оскільки оскаржувана постанова не відповідає критеріям обґрунтованості та вмотивованості судового рішення.

На підставі викладеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Коломійчук В.О. підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив її задовольнити.

Беручи до уваги ту обставину, що справа перебуває на стадії апеляційного перегляду, перш за все підлягає вирішенню питання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно із ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності вручається не пізніше, яка за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Перевіряючи доводи представника ОСОБА_1 наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд виходить з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи відбувся за відсутності особи правопорушника, копія постанови суду першої інстанції в строк, передбачений на апеляційне оскарження, ні вручена, ні направлена ОСОБА_1 не була. Також з матеріалів справи не вбачається належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, зокрема, в матеріалах справи відсутня повістка адресована останній із зазначенням часу, дати та місця розгляду справи, та зворотнє повідомлення про отримання нею вказаної повістки.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_1 - адвокат Коломійчук В.О. отримав копію оскаржуваної постанови 20 липня 2022 року, що підтверджується розпискою /а.с. 14,15/, та подав апеляційну скаргу до суду першої інстанції 28 липня 2022 року /а.с.19-51/, однак постановою Київського апеляційного суду від 10 серпня 2022 року апеляційна скарга була повернута особі, яка її подала, оскільки апеляційна скарга, яка подана і підписана адвокатом Коломійчуком В.О. в інтересах ОСОБА_1 була подана особою без підтвердження повноважень на оскарження постанови суду першої інстанції. 11 серпня 2022 року представник ОСОБА_1 - Коломійчук В.О., усунувши недоліки, повторно подав апеляційну скаргу. За таких обставин, суд апеляційної інстанції, з метою додержання права на доступ до правосуддя, вважає за доцільне задовольнити клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження.

Вирішуючи питання по суті апеляційної скарги, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 Інструкції).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №195213 від 30 листопада 2021 року, ОСОБА_1 , 30 листопада 2021 року о 21 год. 53 хв. в м. Києві, по вул. Богатирська, буд. 2-г, керувала автомобілем марки Porsche Масаn д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. У встановленому законом порядку від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовилась, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КпАП України.

Вказане підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №195213 від 30 листопада 2021 року. Протокол не підписаний ОСОБА_1 /а.с.1/;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеним працівником поліції на ім`я ОСОБА_1 /а.с. 4/;

відеозаписом з нагрудної боді камери АА00415 на якому зображені події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме неодноразові пропозиції поліцейських пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів так і в медичній установі, та відмова останньої від проходження медичного огляду.

Відповідно до положень ст. 130 КУпАП, сама по собі відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є складом адміністративного правопорушення та тягне за собою адміністративну відповідальність.

Таким чином, висновок викладений в постанові Оболонського районного суду міста Києва від 01 березня 2022 року про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Посилання представника ОСОБА_1 на те, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 були відсутні свідки, а тому огляд на місці не міг бути проведений, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, з огляду на наступне.

Так, виходячи з положень ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи не вбачається неможливість використанням спеціальних технічних засобів або застосування технічних засобів відеозапису. Відеозапис з нагрудної боді камери АА00415 долучений до протоколу про адміністративне правопорушення. На вказаному відеозаписі зображені події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме неодноразові пропозиції поліцейського пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів так і в медичній установі, та відмова останньої від проходження такого огляду.

За таких обставин, посилання ОСОБА_1 на відсутність свідків, не свідчить про порушення поліцейськими процедури огляду, оскільки свідки залучаються в разі неможливості застосування наведених вище технічних засобів.

Посилання представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на те, що ОСОБА_1 не відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними. Так, з відеозапису з боді камери АА00415 вбачається, що на висловлену неодноразово пропозицію поліцейського пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів так і в медичній установі, остання заперечувала перебування в стані алкогольного сп`яніння та вказувала, що вона не відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, однак в той же час вона категорично відмовлялася виходити з машини мотивуючи недовірою до поліцейських та наявністю у неї цінних речей. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичній установі, ОСОБА_1 вказала, що вона не залишить машину та одна з двома поліцейськими нікуди не поїде, буде чекати на свого чоловіка або адвоката. З відеозапису з боді камери АА00415вбачається, що з моменту зупинки до моменту складення протоколу минуло понад 40 хвилин, за цей час ОСОБА_1 , на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, хоч і не висловила усно своєї відмови, проте її дії свідчили про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу так і у медичному закладі.

За загальним правилом відмова може виражатися не тільки словесно, але і діями особи, що має місце в цій справі. Наведені ОСОБА_1 причини не вчинення нею дій запропонованих поліцейськими не можуть бути розцінені як об`єктивні, натомість відповідно до п. 2.5 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння. Однак, вказаний обов`язок водія, ОСОБА_1 виконаний не був.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що поліцейські проігнорували прохання ОСОБА_1 надати документи на технічний засіб для огляду на стан алкогольного сп`яніння, такі як сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а тому потреба в надані документів на технічний засіб для огляду на стан алкогольного сп`яніння була відсутня.

Посилання представника на те, що поліцейські не направили ОСОБА_1 на огляд у заклад охорони здоров`я, направлення було складено за її відсутності та не було їй вручено, суд до уваги не приймає, оскільки вказане не підтверджено жодними доказами, а на пропозицію поліцейського пройти огляд в медичній установі ОСОБА_1 вказала на те, що вона машину не залишить та з ними нікуди не поїде, тобто фактично відмовилась від проходження такого огляду, а отже підстави для видачі направлення для огляду у медичному закладі були відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 поліцейські не вручили ні протокол про адміністративне правопорушення, ні направлення, та без жодних пояснень залишили місце зупинки ОСОБА_1 , чим виключили можливість провести огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, оскільки такий огляд є дійсним виключно при участі поліцейського, відхиляються колегією суддів, так як з відеозапису з боді камери АА00415 вбачається, що ОСОБА_1 відмовлялась підписати протокол, та отримати його копію, оскільки, як вона зазначала, поліцейський не надав їй протокол для ознайомлення в машину, що не передбачено нормами чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги про неточності у протоколі щодо місця роботи ОСОБА_1 , не є такими, що впливають на визначення складу адміністративного правопорушення, а тому вказане не може бути підставою для висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Посилання апелянта на те, що в протоколі наявні недостовірні відомості, а саме твердження, що 30 листопада 2021 року о 21.53 год. водій авто Porshe Macan д.н.з. НОМЕР_1 керувала з ознаками алкогольного сп`яніння, так як вказане не відповідає дійсності, оскільки в цей час ОСОБА_1 вже стояла та спілкувалася з поліцейськими, не можуть бути прийняті до уваги суду, як підстава для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки в протоколі вказується час зупинки та виявлення правопорушення.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції ОСОБА_1 не зазначала, із заявами про неправильність дій чи порушення її прав під час складання протоколу до компетентних органів не зверталась і матеріали справи таких не містять.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні та ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду не надано доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновку суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а її дії за ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження скаржника про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Апеляційним судом під час перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушень судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 01 березня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 01 березня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.