Справа № 354/721/22
Провадження № 3/354/626/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року м.Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Остап`юк М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції №1 (м.Яремче) Надвірняського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків Суду не надано,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

1. Обставини справи

26.06.2022 року ОСОБА_1 приблизно о 00 год 05 хв в смт.Ворохта по вул. Д. Галицького, керував транспортним засобом Toyota Corolla , д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

26.06.2022 інспектором СРПП Відділення поліції №1 (м.Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Шевчуком С.А. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №125565 від 26.06.2022 передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , який надіслано до суду.

2. Аргументи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

В судовому засіданні захисник адвокат Проворов І.В. заперечив щодо винуватості свого довірителя у зв`язку з незаконністю зупинення транспортного засобу та порушення вимог щодо складання та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, просив закрити провадження у справі з наступних підстав. Так, захисник вважає, що в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація про законну підставу зупинки транспортного засобу та дотримання поліцейським вимог закону, оскільки законодавство України містить в собі одинадцять правових підстав щодо зупинки транспортного засобу, жодна з яких не зазначена в рапорті. Щодо порушень вимог законодавства при складанні адміністративного протоколу останнім звернуто увагу Суду на наступні недоліки. У графі «до протоколу додається» міститься записи «матеріали справи». Таке значення у вказаній графі протоколу вказує на неправильність складення протоколу. По друге, згідно норм КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, який в порушення вимог не був вручений, оскільки в жодних документах, в тому числі у протоколі не зазначається про вручення другого екземпляра ОСОБА_1 . До матеріалів справи не долучено сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку спеціального технічного засобу. Окрім того, долучений відеозапис не є безперервним, що свідчить про те, що він міг змінюватись чи редагуватись особою, яка копіювала відеозапис та DVD диск, а тому існують сумніви в автентичності оригіналу.

3. Позиція Суду

Заслухавши пояснення захисника адвоката Проворова І.В., вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у своїй сукупності та співставленні, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення одним із завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частиною першою ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вище зазначені норми законодавства, вивчивши матеріали справи та, оцінивши наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності і співставленні, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №125565 від 26.06.2022 (а.с.1), складений відносно ОСОБА_1 , зі змісту якого вбачається порушення водієм пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та відмова від підпису в протоколі.

рапортом інспектора СРПП Відділенні поліції № 1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП від 26.06.2022 зі змісту якого вбачається, що о 00 год 05 хв 26.06.2022 було зупинено автомобіль Тойота Корола, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , в ході спілкування з яким було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд за допомогою алкотестера "Драгер" або у закладі охорони здоров`я, від чого останній відмовився;

відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, записаним на DVD-R диск, з якого вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі, а саме працівником поліції було чітко запропоновано пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер» або проїхати до найближчої лікарні та двічі ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер» чи проїхати до найближчої лікарні.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду та від підпису в акті.

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду та від підпису в направленні.

В основу постанови Суд бере саме зазначені вище докази, оскільки вони узгоджуються між собою, містять одну і ту ж інформацію про адміністративне правопорушення.

Зазначені докази є належними, оскільки у своїй сукупності прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у адміністративному провадженні, передбачених ст. 280 КУпАП, та є допустимими, оскільки отримані у порядку, встановленому КУпАП.

Не знайшли підтвердження у судовому засіданні і доводи Сторони захисту про те, що ОСОБА_1 було безпідставно зупинено працівниками поліції. Такі твердження спростовуються переглянутим вказаним вище відеозаписом події з якого вбачається, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що причиною зупинки є порушення комендантської години, запровадженої у період воєнного стану в Україні.

Такі роз`яснення працівника поліції є чіткими та зрозумілими.

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" одним із заходів правового режиму воєнного стану є запровадження у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантської години.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 8 Закону комендантська година - заборона перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень, а також встановлювати спеціальний режим світломаскування.

У разі порушення комендантської години, комендантський патруль має право:

затримувати і доставляти в органи або підрозділи Національної поліції України осіб, які вчинили або вчиняють правопорушення;

перевіряти документи, що посвідчують особу та з`ясовувати, чи може людина перебувати на вулиці в цей час;

здійснювати огляд речей, транспортного засобу, багажу та вантажів, службових приміщень і житла затриманої особи;

вилучати предмети, що є знаряддям, засобом або предметом правопорушення; тощо.

За наявності правових підстав особу, яка здійснила порушення режиму встановленої комендантської години, може бути затримано та притягнуто до адміністративної чи навіть кримінальної відповідальності.

У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 , який зареєстрований у місті Харкові, а тимчасово проживає у смт. Ворохті, на час зупинки працівниками поліції, керував транспортним засобом після 23:00 год, тобто у період комендантської години.

Таким чином, Суд вважає, що зупинка працівниками поліції автомобіля, за кермом якого перебував ОСОБА_1 була здійснена у межах їхніх повноважень у період дії воєнного стану.

Окрім цього, Суд звертає увагу, що допущені недоліки працівників поліції у оформленні деяких документів, зокрема, не долученні сертифікату відповідності приладу "драгер", за наявності належно оформленого самого протоколу про адмінправопорушення та інших, долучених до нього, належних і допустимих первісних доказів, які у своїй сукупності підтверджують без жодного сумніву наявність вини особи, а саме відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, на думку суду, не можуть бути безумовною підставою виправдання особи, що матиме наслідком уникнення її від адміністративної відповідальності, тим більше у адміністративному правопорушенні, яке може призвести до летальних наслідків не тільки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а й інших - невинних учасників дорожнього руху.

Ухвалюючи постанову щодо ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що сукупністю досліджених доказів у ході сукдового розгляду справи - з достатньою повнотою встановлено, що подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП мала місце, вину ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху України доведено, а вчинене ОСОБА_1 діяння вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інших доказів, крім зазначених вище пояснень його захисника, на спростування фактів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та долученому до протоколу відеозаписі, які б доводили невинуватість ОСОБА_1 чи викликали у суду сумнів у його винуватості - не подано.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність судом не встановлено.

З огляду на зазначене, суд на підставі ст. ст. 23, 33 КУпАП при призначенні покарання враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу правопорушника,відношення до скоєного і вважає, що оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, стягнення слід накласти, у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Доказів того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору суду не подано, а відтак, з останнього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя: М. В. Остап`юк