Дата документу Справа № 322/101/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 322/101/22 Головуючий в 1 інст. Гасанбеков С.С.
Провадження №33/807/335/22 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 18 лютого 2022 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 06.08.2021, о 19 год. 50 хв., на 3 км. а/д від смт. Новомиколаївка до с. Іванівське Новомиколаївського району Запорізької області, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2109, д/н НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, після чого був оглянутий лікарем-наркологом, чим порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху».

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що в оскаржуваній постанові не розкритий зміст доказів які, на думку судді, підтверджують висунуте йому обвинувачення. Так, суддя зазначив, що зазначені у протоколі обставини підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду від 06.08.2021 р. та відеозаписом. Проте, суд не розкрив їх зміст та не зазначив, яка саме інформація міститься у вищевказаних висновку та відеозаписі. Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього було складено не на місці вчинення правопорушення, а у медичному закладі, розташованому в м. Запоріжжя, що тягне за собою визнання його недопустимим доказом у справі. Крім того, автомобіль було зупинено о 19 годині 50 хвилин, направлення на огляд було здійснене поліцейським о 21 годині 35 хвилин і в цей же час він був оглянутий лікарем, що на думку апелянта свідчить про незаконність його доставлення до м. Запоріжжя без направлення на огляд, або затримання.

Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 250960 від 06.08.2021 року, (а.с. 1) підтверджується: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.08.2021 року (а.с. 4), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 4080 від 06.08.2021 року (а.с. 5), даними відео фіксації (а.с. 8).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Згідно з п. п. 8, 12 Інструкції за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Працівниками поліції вказані вимоги закону дотримані.

Перевіряючи доводи апеляції стосовно того, що місцевим судом не розкрито зміст доказів його вини, зокрема висновок та відеозапис події апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Так, відеозаписом події зафіксовано, факт керування водієм ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 2109, д/н НОМЕР_1 , виявлення працівником поліції у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та подальше його доставлення до медичної установи.

Далі, в медичному закладі за наслідками огляду ОСОБА_1 було встановлено, що він перебував в стані наркотичного сп`яніння «марихуана». Наведене підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 4080 від 06.08.2021 року (а.с. 5).

При цьому огляд проведено з дотриманням ст. 266 КУпАП, зокрема лікарем КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, тобто у закладі, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженого управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій, тобто у порядку, визначеному законом.

Згідно п. 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, висновок лікаря може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку. Однак, ОСОБА_1 не вказував в апеляції про оскарження ним у встановленому законодавством порядку зазначеного висновку лікаря.

Отже, апеляційний суд констатує, що будь-яких об`єктивних даних піддавати сумніву висновок проведеного медичного огляду апелянтом не вбачається, а матеріали справи відомостей на спростування даних медичного висновку не містять.

Твердження ОСОБА_1 , що протокол складено не за місцем зупинки транспортного засобу, є таким, що не заслуговує на увагу. З матеріалів справи вбачається, що стосовно ОСОБА_1 складений протокол за керування автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, який було встановлено у медичному закладі, що є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП.

Доводи автора апеляції про незаконність його доставлення до м. Запоріжжя без направлення на огляд безпідставні та спростовуються наявним в матеріалах справи направленням на огляд від 06.08.2021 р., складеним о 20.07 год. (а.с. 4).

Не здатні спростувати правильність висновків суду і інші доводи апеляційної скарги, оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується допустимими доказами, і не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 18 лютого 2022 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАПзалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник