Справа № 343/2230/21
Провадження № 33/4808/82/22
Категорія ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Андрусів І. М.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю прокурорів Ляхович Д.С., Гринишин Л.М. та захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності адвоката Івашківа В.М.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючої в.о. директора Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей "Теплий дім" Івано-Франківської обласної ради, -

визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених:

- ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) гривень;

- ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень;

- ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі сто двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 040 (дві тисячі сорок) гривень;

- ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 740 (три тисячі сімсот сорок) гривень;

- ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі сто сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 380 (дві тисячі триста вісімдесят) гривень;

- ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4 080 (чотири тисячі вісімдесят) гривень;

- ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі сто шістдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 805 (дві тисячі вісімсот п`ять) гривень;

- ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Відповідно до ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення остаточно визначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у видi штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень, а також стягнуто судовий збір 454 грн.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , будучи в.о. директора Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей "Теплий дім" Івано-Франківської обласної ради, будучи відповідно до п.п. "а" п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, порушила вимоги ст. 28 Закону, а саме: не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомила безпосереднього керівника - директора ССД Івано-Франківської ОДА про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинила дії і прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, де у неї наявний приватний інтерес зумовлений сімейними та позаслужбовими стосунками (видала та особисто підписала накази): від 02.09.2020 № 69-К "Про прийняття ОСОБА_2 на посаду оператора котельні Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей "Теплий дім" Івано-Франківської обласної ради з 03.09.2020 року, який являється останній сином (близькою особою); від 02.09.2020 №68-К "Про прийняття ОСОБА_2 на посаду вчителя - логопеда Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей "Теплий дім" Івано-Франківської обласної ради з 03.09.2020 року, яка являється останній невісткою; від 02.10.2020 №89-К "Про прийняття ОСОБА_2 на посаду юрисконсульта Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей "Теплий дім" Івано-Франківської обласної ради з 05.10.2020, який являється останній сином (близькою особою); від 02.10.2020 №88-К "Про прийняття ОСОБА_3 на посаду вихователя за сумісництвом Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей "Теплий дім" Івано-Франківської обласної ради з 03.10.2020 року, яка являється останній рідною сестрою (близькою особою), чим вчинила адміністративні правопорушення пов`язані з корупцією, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 172-7; ч. 2 ст. 172-7; ч. 1 ст. 172-7; ч. 2 ст. 172-7; ч. 1 ст. 172-7; ч. 2 ст. 172-7; ч. 1 ст. 172-7; ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Зазначає, що внаслідок ліквідації дитячого будинку, було створено Долинський обласний центр соціальної підтримки та сімей «Теплий дім» Івано-Франківської обласної ради і 02.09.2020 року наказом начальника служби у справах дітей Івано-Франківської ОДА її призначено в.о. директора Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий дім» Івано-Франківської обласної ради, контракт з нею не було укладено.

Їй було відомо, що даний центр знаходиться в населеному пункті, якому наданий статус гірський населений пункт, у зв`язку із чим дозволена робота близьких родичів у прямому підпорядкуванні. Обговоривши питання із безпосереднім керівником по телефону, а чинне законодавство не передбачає письмової чи іншої форми повідомлення про конфлікт інтересів, вона працевлаштувала в Центр, а фактично перевела на ті ж посади, що вони займали в дитячому Будинку своїх родичів на вакантні посади.

Апелянт зазначає, що працевлаштування осіб відбулось відповідно до чинного законодавства через Центр зайнятості. Вона працевлаштувала своїх родичів на вакантні посади, однак жоден із них не є в прямому підпорядкуванні директора, а тому будь яких конфліктів інтересів у їх працевлаштуванні вона не бачила..

ОСОБА_1 наголошує на тому, що не визнає себе винною у інкримінованому їй правопорушенні, вона не є суб`єктом на якого поширюється дія закону «Про запобігання корупції». Суд жодним чином не довів та не обґрунтував, що Долинський обласний центр соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий дім» відноситься до категорії юридичних осіб публічного права.

Судом не взято до уваги, що на час вчинення інкримінованих їй правопорушень вона не була посадовою особою, а тільки виконувала обов`язки посадової особи, що не одне і те ж. Свою діяльність вона здійснювала на тимчасовій основі, без призначення на посаду як за основним місцем роботи.

Наголошує, що з визначеного ст. 27 Закону України «Про запобігання корупції» кола суб`єктів правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7, зроблено виняток для осіб, які працюють у гірських населених пунктах, оскільки соціальні та природні умови виключають можливість дотримання такими особами загального правила щодо обмеження спільної роботи близьких осіб. Вказує, що суд першої інстанції не встановив фактичних даних, які б свідчили про об`єктивні та суб`єктивні ознаки реального конфлікту інтересів, умисел на скоєння адміністративного правопорушення та наявність суперечностей між особистими інтересами та її службовими повноваженнями в момент укладення договору.

Просить скасувати постанову судді від 30.12.2021 і постановити нову якою закрити провадження у справі за ч.2 ст.172-7 КУпАП щодо неї .

В суді апеляційної інстанції адвокат Івашків В.М. повністю підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилась, хоча неодноразово в установленому законом порядку повідомлялась про розгляд апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник адвокат Івашків В.М. не заперечував щодо можливості розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки стверджував, що остання за станом здоров`я не має можливості приймати участь у судовому засіданні апеляційної інстанції, знає про розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції та повністю довіряє йому представництво своїх інтересів в суді. Так, в судовому засіданні від 27.05.2022 року апеляційним судом було з`ясовано правову позицію сторін та у повному обсязі досліджено протоколи про адміністративне правопорушення та долучені до них матеріалів справи. Разом з тим, у вказаному судовому засіданні захисник адвокат Івашків В.М. стверджував, що не мав можливість забезпечити в судовому засіданні апеляційної інстанції допит свідка, показання якого, на його думку, мали істотне значення для доведення невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення. Апеляційний суд неодноразово наголошував на тому, що суд повинен сприяти сторонам у виконані ними своїх процесуальних обов`язків та реалізації наданих ним прав і допомагати їм отримати докази, які мають істотне значення для розгляду справи, а тому розгляд справи було відкладено на 13.06.2022 року з метою надання стороні захисту можливості забезпечити явку свідка в судове засіданні апеляційної інстанції. Однак, в наступне судове засідання, яке було призначено на 24.06.2022 року захисник адвокат Івашків В.М. не з`явився та подав клопотання в якому просив відкласти розгляд провадження на 24.06.2022 року, оскільки у зв`язку із відсутністю пального не може доїхати до суду власним автомобілем або громадським транспортом. В наступному судовому засіданні, яке було призначено на 24.06.2022 року захисник Івашків В.М. просив відкласти розгляд провадження та надати йому повторну можливість забезпечити участь свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні. Вказане клопотання захисника було задоволено та розгляд провадження відкладено на 08 липня 2022 року. Однак, незважаючи на те, що дату проведення судового засідання було узгоджено із захисником Івашків В.М., останній в наступне судове засідання не з`явився та подав клопотання в якому просив відкласти розгляд провадження у зв`язку з неможливістю явки до суду у зв`язку з тим, що він приймає участь у іншому провадженні в суді першої інстанції. Розгляд провадження було відкладено на 27.07. 2022 року та захисника Івашків В.М. повідомлено про дату наступного судового засідання. Однак, 27.07.2022 року захисник адвокат Івашків В.М. подав клопотання в якому знову просив відкласти розгляд провадження у зв`язку із відсутністю пального та неможливістю дістатись до суду та участю у іншому проваджені в суді першої інстанції. Розгляд провадження було відкладено на 17 серпня 2022 року з метою забезпечення можливості явки до суду захисника адвоката Івашківа В.М. та особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 . Однак, в судове засідання апеляційної інстанції, яке було призначене на 17.08.2022 року, захисник адвокат Івашків В.М. та особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 не з`явились, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вирішив продовжити судовий розгляд апеляційної скарги за їх відсутності. При вирішанні цього питання, апеляційний суд враховує, що провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30 грудня 2021 року перебуває на розгляді Івано-Франківського апеляційного суду з 11.01.2022 року, тобто більше ніж восьми місяців. Судом апеляційної інстанції приймались необхідні заходи щодо забезпечення участі ОСОБА_1 та її захисника адвоката Івашківа В.М. в судовому засіданні апеляційної інстанції, однак процесуальна поведінка останніх свідчила про те, що вони фактично відмовляються від свого права приймати участь у судовому засіданні апеляційної інстанції, оскільки не демонстрували готовність приймати участь у справі та безпідставно зволікали із розглядом справи.

Апеляційний суд звертає увагу, що під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, Європейський Суд з прав людини у своїй практиці розуміє таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.

За своїм значенням принцип диспозитивності не є абсолютним, тому він не може служити виправданням безпідставного здійснення процесуальних прав, не пов`язаних з метою реального захисту прав суб`єкта. допущення обмеження прав інших осіб. З урахуванням викладеного, зловживання процесуальними правами можна визначити як дії або бездіяльність учасників процесуальних правовідносин, які спрямовані на реалізацію належних їм процесуальних прав з метою заподіяти майнову або нематеріальну шкоду іншим учасникам процесу, або як діяльність, спрямовану на реалізацію належній такій особі прав всупереч закону

Апеляційний суд вважає, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисник повинні добросовісно використовувати надані процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язані демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, Європейський Суд з прав людини у своїй практиці розуміє таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.

За своєю суттю дії, спрямовані на зловживання процесуальними правами, хоч і виглядають як дії, спрямовані на повне та всебічне дослідження обставин справи або захист порушеного права стороною процесу, однак по суті вони направлені на деструктивність судового розгляду.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста присутність підсудного під час провадження в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Умови застосування статті 6 Конвенції стосовно провадження в суді апеляційної інстанції залежать від особливостей певного провадження; слід взяти до уваги загалом проведений судовий процес у національній правовій системі, а також роль, яку відіграє у ньому суд апеляційної інстанції (Ермі проти Італії ) При цьому, обвинувачений може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, Хернандес Ройо проти Іспанії).

Разом з тим, під час розгляду провадження в суді апеляційної інстанції, захисник адвокат Івашків В.М., повністю підтримав вимоги апеляційної скарги та навів доводи щодо її обґрунтування , що дозволяє суду апеляційної інстанції перевірити їх у встановленому законом порядку.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що ЄСПЛ неодноразово зазначав, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. («Пономарьов проти України»)

Так, під час апеляційного розгляду справи, судом апеляційної інстанції у повному обсязі були реалізовані права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо права скористуватись юридичною допомогою професійного захисника та були перевірені її доводи щодо невинуватості у вчиненні правопорушення, внаслідок чого було встановлено, що вони є безпідставними та повністю спростовуються сукупністю досліджених доказів.

Зокрема, ЄСПЛ неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що правова певність передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи.( «Науменко проти України» )

Апеляційний суд вважає, що допущені судом першої інстанції порушення процесуального закону не можуть бути безумовною підставою для скасування судового рішення та ухвалення іншого судового рішення аналогічного за своїм змістом.

Апеляційний суд вважає, що підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції можуть бути тільки істотні порушення вимог процесуального законодавства, які перешкодили суду правильно встановити фактичні обставини та надати вірну оцінку сукупності досліджених доказів та прийти до обґрунтованого висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушення.

Так, діючий КУпАП не містить визначення правових підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції у зв`язку з чим при вирішанні цього питання необхідно виходити із загальних принципів здійснення судочинства.

Апеляційний суд вважає, що судове рішення суду першої інстанції підлягає обов`язковому скасуванню у тому, випадку, коли за наявності підстав для закриття провадження суд не закрив провадження по справі, або коли рішення було ухвалено незаконним складом суду.

Зокрема, підлягає обов`язковому скасуванню судове рішення у тому разі, коли вину обвинуваченого не доведено сукупністю належних та допустимих доказів по справі, коли відсутня подія правопорушення або коли в діях особи, яка притягається до відповідальності відсутній склад відповідного правопорушення.

Враховуючи, що в своїх доводах ОСОБА_1 та її захисник адвокат Івашків В.М. посилаються на те, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушень, суд апеляційний суд вважає за необхідно перевірити вищевказані доводи у повному обсязі.

Так, зі змісту доводів ОСОБА_1 наведених в апеляційній скарзі та доводів її захисника адвоката Івашків В.М., які останній навів у судовому засіданні суду апеляційної інстанції вбачається, що вони вважають, що ОСОБА_1 не є суб`єктом на якого поширюється дія закону «Про запобігання корупції», оскільки вона не укладала відповідний контракт і тільки виконувала обов`язки посадової особи.

Крім того, вважають, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, що в населеному пункті, якому наданий статус гірський населений пункт, дозволена робота близьких родичів у прямому підпорядкуванні.

Стверджують, що ОСОБА_1 повідомила свого керівника про наявність конфлікту інтересів по телефону, чим виконала вимоги чинного законодавства та взагалі вважають, що у даному випадку відсутній конфлікт інтересів, оскільки вона працевлаштувала своїх родичів на вакантні посади, які не перебувають у прямому підпорядкуванні директора.

Звертають увагу на те, що в матеріалах провадження відсутні дані, які свідчать про те, що Долинський обласний центр соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий дім» відноситься до категорії юридичних осіб публічного права.

Так, завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, які мають істотне значення для правильного, об`єктивного та справедливого розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зазначені вимоги закону судом першої інстанції були дотримані.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП за обставин викладених у постанові, є обґрунтованим та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі та перевірених суддею доказах.

Так, відповідно до ч. 1 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції", особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

При цьому, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".

Під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

В силу підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, для цілей вказаного Закону, прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно ч.1 ст. 172-7 КУпАП адміністративна відповідальність настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 172-7 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що відповідно до наказу Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий Дім» Івано-Франківської обласної ради від 02.09.2020 року № 58 ОСОБА_1 призначена в.о. директора Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий Дім» Івано-Франківської обласної ради.

При цьому, відповідно до посадової інструкції директора Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей "Теплий дім" Івано-Франківської обласної ради, з п. 1.3. якої вбачається, що директор підпорядковується безпосередньо начальнику служби у справах дітей Івано-Франківської обласної державної адміністрації і ОСОБА_1 як директор закладу виконує зокрема такі посадові обов`язки: забезпечує раціональний підбір і розподіл кадрів, призначає на посади та звільняє з псад працівників «Теплий дім» (п.2.4), формує штати та утримує граничну чисельність працівників в межах затвердженого штатного розпису та виділеного фонду оплати праці (п.2.5), видає у межах своєї компетенції наказу, організовує і контролює їх виконання (п.2.20) і відповідно до п.3.3 укладати договори, в тому числі трудові, прийом на роботу (призначення на посаду).

Відповідно до наказу в.о. директора центру Круліковської О. від 02.09.2020 №69-К про прийняття ОСОБА_2 на посаду оператора котельні Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей "Теплий дім" Івано-Франківської обласної ради з 03.09.2020 року, який відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №3 від 04.06.2021, згідно з яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до наказу в.о. директора центру Круліковської О. від 02.10.2020 №68-К про прийняття ОСОБА_2 на посаду вчителя - логопеда Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей "Теплий дім" Івано-Франківської обласної ради з 03.09.2020 (а.с. 65, 87). Так, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, згідно якого встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 05.10.2006 зареєстровано шлюб. Прізвище " ОСОБА_6 " у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінено на " ОСОБА_7 ". Наведене підтверджує, що ОСОБА_8 є невісткою ОСОБА_1 (а.с. 66, 88).

Згідно копії наказу в.о. директора центру ОСОБА_1 від 02.10.2020 року №89-К про прийняття ОСОБА_2 на посаду юрисконсульта Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей "Теплий дім" Івано-Франківської обласної ради на 0,5 ст. з 05.10.2020 в порядку внутрішнього сумісництва посад (а.с. 109, 132);

Копією наказу в.о. директора центру Круліковської О.М. від 02.10.2020 №88-К про прийняття ОСОБА_3 на посаду вихователя за сумісництвом на 0,5 ставки Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей "Теплий дім" Івано-Франківської обласної ради за строковим трудовим договором з 03.10.2020 на час тимчасової відсутності основного працівника ОСОБА_9 (а.с. 155, 179).

Так, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №53 від 07.10.2021, згідно з яким, прізвище ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до реєстрації шлюбу було " ОСОБА_10 " (а.с. 156, 180).

Повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, з яких встановлено, що ОСОБА_11 є рідною сестрою ОСОБА_12 (а.с. 157-159, 181-183).

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 перебуваючи, в силу наказу Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий Дім» Івано-Франківської обласної ради від 02.09.2020 року № 58 ОСОБА_1 призначена в.о. директора Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий Дім» Івано-Франківської обласної ради , тобто будучи особою, зазначеною у підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», а відтак - суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 28 вказаного Закону, не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального та потенційного конфлікту інтересів; не повідомила свого безпосереднього керівника про наявність реального конфлікту інтересів, а саме видала та особисто підписала накази: від 02.09.2020 № 69-К "Про прийняття ОСОБА_2 на посаду оператора котельні Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей "Теплий дім" Івано-Франківської обласної ради з 03.09.2020 року, який являється останній сином (близькою особою); від 02.09.2020 №68-К "Про прийняття ОСОБА_2 на посаду вчителя - логопеда Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей "Теплий дім" Івано-Франківської обласної ради з 03.09.2020 року, яка являється останній невісткою; від 02.10.2020 №89-К "Про прийняття ОСОБА_2 на посаду юрисконсульта Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей "Теплий дім" Івано-Франківської обласної ради з 05.10.2020, який являється останній сином (близькою особою); від 02.10.2020 №88-К "Про прийняття ОСОБА_3 на посаду вихователя за сумісництвом Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей "Теплий дім" Івано-Франківської обласної ради з 03.10.2020 року, яка являється останній рідною сестрою (близькою особою), чим вчинила адміністративні правопорушення пов`язані з корупцією, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 172-7; ч. 2 ст. 172-7; ч. 1 ст. 172-7; ч. 2 ст. 172-7; ч. 1 ст. 172-7; ч. 2 ст. 172-7; ч. 1 ст. 172-7; ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Суд першої інстанції дійшов ґрунтовного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а відтак, апеляційні доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП є безпідставними.

Апеляційний суд вважає, що доводи про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом на якого поширюється дія закону «Про запобігання корупції», оскільки вона не укладала відповідний контракт і тільки виконувала обов`язки посадової особи не відповідають дійсності, оскільки остання у встановленому законом порядку у повному обсязі почала виконувати посадові обов`язки директора центру. Зокрема, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що ОСОБА_1 , діючи саме як директор Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей "Теплий дім" Івано-Франківської обласної ради, працевлаштувала своїх родичів на вакантні посади, підписавши відповідні накази, діючи як посадова особа та бажаючи настання певних правових наслідків від своїх дій.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що саме працевлаштування своїх родичів на посади ОСОБА_1 , яка діяла як посадова особа, яка виконує обов`язки директора Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей "Теплий дім" Івано-Франківської обласної ради, створювало реальний конфлікт інтересів незалежно від того, чи будуть в подальшому її родичі знаходитись в її підпорядкуванні.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи про те, що судом першої інстанції не враховано, що в населеному пункті, якому наданий статус гірський населений пункт, дозволена робота близьких родичів у прямому підпорядкуванні.

Так, апеляційний суд погоджується з тим, що на осіб, які працюють гірських населених пунктах не поширюються встановлені відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про запобігання корупції» обмеження щодо спільної роботи близьких осіб.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до абзацу 7 розділу 1.2.3 Методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 29.09.2017 №839, визначено, «що не зважаючи на те, що вказані суб`єкти не підпадають під дію обмеження щодо спільної роботи близьких осіб, це не означає, що на них не поширюються загальні вимоги щодо врегулювання конфлікту інтересів з урахуванням особливостей їх статусу.

Відтак, вказаним особам варто вживати заходів, передбачених Закону України «Про запобігання корупції» для його врегулювання. При цьому, до них в залежності від конкретної ситуації може бути застосований будь-який із передбачених Законом захід врегулювання конфлікту інтересів»

В той же час, ОСОБА_1 стверджує, що повідомила у встановленому законом порядку свого керівника про наявність конфлікту інтересів під час працевлаштування своїх близьких родичів.

Апеляційний суд вважає вищевказані доводи голослівними, бездоказовими, такими, що не відповідають фактичним обставинам та повністю спростовуються сукупністю доказів, які містяться в матеріалах провадження.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що виконання посадовою особою певних вимог Закону України «Про запобігання корупції» щодо вжиття заходів щодо недопущення виникнення реального та потенційного конфлікту інтересів та повідомлення свого безпосереднього керівника про наявність реального конфлікту інтересів повинно бути доведено вищевказаною особою. Разом з тим в матеріалах провадження відсутні наявні докази, які свідчать про те, що вищевказані доводи ОСОБА_1 є правдиві та відповідають фактичним обставинам.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що судовий розгляд здійснюється у відповідності до принципу змагальності сторін, відповідно до якого кожна із сторін самостійно доводить правильність її правової позиції та надає суду відповідні докази на підтвердження своїх доводів.

Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані доводи ОСОБА_1 носять суперечливий непослідовний характер, оскільки в своїй апеляційній скарзі вона взагалі стверджує про відсутність конфлікту інтересів. Виконання вимог закону щодо належного повідомлення про конфлікт інтересів можливо тільки за умови, що посадова особа розуміє наявність такого конфлікту та намагається прийняти встановлені законом заходи щодо його врегулювання.

В той же час, до матеріалів провадження долучені належні та допустимі докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 не виконала вимоги закону, щодо повідомлення свого безпосереднього керівника про наявність реального конфлікту інтересів.

Так, відповідно до повідомлення заступника начальника служби у справах дітей Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 12.07.2021 року №463/02-10/09 від 16.06.2021 року вбачається, що від директора Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей "Теплий дім" Івано-Франківської обласної ради ні письмово , нів будь який інший спосіб не надходило повідомлення щодо виникнення конфлікту інтересів до ст.28 ЗУ « Про запобігання корупції» в період з 02.09.2020 року по 16.06.2021 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 будучи в.о. директора Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей "Теплий дім" Івано - Франківської обласної ради, будучи відповідно до п.п. "а" п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, порушила вимоги ст. 28 Закону, а саме: не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомила безпосереднього керівника - директора ССД Івано-Франківської ОДА про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинила дії і прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, де у неї наявний приватний інтерес зумовлений сімейними та позаслужбовими стосунками (видала та особисто підписала накази): від 02.09.2020 № 69-К "Про прийняття ОСОБА_2 на посаду оператора котельні Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей "Теплий дім" Івано-Франківської обласної ради з 03.09.2020, який являється останній сином (близькою особою); від 02.09.2020 №68-К "Про прийняття ОСОБА_2 на посаду вчителя - логопеда Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей "Теплий дім" Івано - Франківської обласної ради з 03.09.2020, яка являється останній невісткою; від 02.10.2020 №89-К "Про прийняття ОСОБА_2 на посаду юрисконсульта Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей "Теплий дім" Івано-Франківської обласної ради з 05.10.2020, який являється останній сином (близькою особою); від 02.10.2020 №88-К "Про прийняття ОСОБА_3 на посаду вихователя за сумісництвом Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей "Теплий дім" Івано-Франківської обласної ради з 03.10.2020, яка являється останній рідною сестрою (близькою особою), чим вчинила адміністративні правопорушення пов`язані з корупцією, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 172-7; ч. 2 ст. 172-7; ч. 1 ст. 172-7; ч. 2 ст. 172-7; ч. 1 ст. 172-7; ч. 2 ст. 172-7; ч. 1 ст. 172-7; ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, знаючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» уклав вищевказаний договір всупереч їм, діючи в умовах реального конфлікту інтересів та усвідомлюючи протиправність своїх дій.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи про те, що в матеріалах провадження відсутні дані, які свідчать про те, що Долинський обласний центр соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий дім» відноситься до категорії юридичних осіб публічного права.

Так, при вирішенні питання належності осіб до посадових осіб юридичних осіб публічного права (відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону) першочергово виникає питання розмежування статусу юридичних осіб публічного та приватного права (якщо статут, інший правовстановлюючий документ юридичної особи не містить чіткого визначення такого статусу).

Юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права (ст. 81 ЦК України).

Держава, територіальні громади можуть створювати юридичні особи як публічного, так і приватного права (ст. ст. 167, 169 ЦК України).

Однією із ознак , які характеризують юридичну особу публічного права необхідно вважати те, що метою та основним видом діяльності юридичної особи є реалізація публічних функцій держави чи територіальної громади, які покладені на них Конституцією та законом України (наприклад ст. 10 Закону України «Про фермерське господарство», ст. 17 Закону України «Про вищу освіту» тощо).

Під посадовими особами юридичних осіб публічного права, насамперед комунальних та державних установ і підприємств, слід розуміти осіб, які мають повноваження здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції.

В матеріалах провадження містяться достатні дані, які свідчать про те, що Долинський обласний центр соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий дім» відноситься до юридичних осіб публічного права, оскільки підпорядковується Івано-Франківській обласній Раді ,яка є органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Так, відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Долинський обласний центр соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий дім» відноситься до комунальної організації, яка забезпечує надання послуг по догляду та проживанню.

Відповідно до вимог Конвенції про захист прав і свобод людини розгляд справи повинен відбутися в розумний строк, тривалість якого залежить від складності справи, загальної сукупності доказів, які необхідно дослідити, процесуальної поведінки учасників судового розгляду та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інших обставин.

Апеляційний суд звертає увагу, що тривалий розгляд справи в суді апеляційної інстанції був обумовлений саме процесуальної поведінкою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, оскільки розгляд апеляційної скарги неодноразово відкладався у зв`язку із неявкою вищевказаних учасників розгляду справи в судове засідання апеляційної інстанції та за їх клопотанням.

Відповідно до вимог ч.4 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчились строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що діючий КУпАП не містить поняття давності притягнення до відповідальності, яке пов`язано із часом набуття законної сили відповідним рішенням суду, а тільки містить посилання на час накладення адміністративного стягнення.

Зокрема, строк давності притягнення до відповідальності, це передбачений законом певний проміжок часу з дня вчинення правопорушення і до дня набрання відповідним рішенням законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка від відповідальності.

Разом з тим, накладення адміністративного стягнення здійснюється судом першої інстанції і подальший розгляд провадження судом апеляційної інстанції не впливає на тривалість строку, який встановлений ч.4 ст.38 КУпАП.

Суд першої інстанції встановивши, що ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, обґрунтовано визнав її винною у вчиненні правопорушення та в межах встановленого законом строку наклав відповідні стягнення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що саме такий правовий підхід до вирішення вищевказаного питання повністю відповідає вимогам закону, принципу правової визначеності та усталеній судовій практиці.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених.1 ст.172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, призначив справедливе та законне стягнення.

Судом першої інстанції було враховано характер та обставини вчинених правопорушень, особу порушниці, ступінь її вини та майновий стан, беручи до уваги надану позитивну характеристику ОСОБА_1 , відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суд вважав за необхідне призначити адміністративне стягнення з врахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30.12.2021 року стосовно ОСОБА_1 законною та обґрунтованою, підстав для її скасування та закриття провадження в справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, а також у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30.12.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

Апеляційного суду О.П. Васильєв