П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.08.2022 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О. О. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспортні дані та РНОККП в матеріалах справи відсутні, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 232848 від 19.12.2021 року, 19.12.2021 року о 03 год. 25 хв. в с. Дрозди Білоцерківського району Київської області водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри обличчя та очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі в «БМЛ №4» у лікаря нарколога відмовилась, що було зафіксовано на бодікамеру.

Таким чином ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 належним чином повідомлялась про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилась, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи суду не надавала.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю.

У зв`язку із неявкою ОСОБА_1 в судове засідання, суд також звертає увагу, що у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також суд враховує, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, з якою відкладення розгляду має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Аналогічну позицію було висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» та «Карнаушенко проти України.»

Тому, враховуючи, що ОСОБА_1 достеменно знала про розгляд справи відносно неї Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, не цікавилась про її хід, із заявами про відкладення розгляду справи не зверталась, а також те, що підстави для відкладення розгляду даної справи відсутні, тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши докази, що містяться в справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 232848 від 19.12.2021 року, письмові пояснення ОСОБА_1 від 19.12.2021, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.12.2021, копію акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 19.12.2021, відеозаписи, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 19.12.2021 року о 03 год. 25 хв. в с. Дрозди Білоцерківського району Київської області ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_1 , та була зупинена працівниками поліції.

Під час спілкування, працівники поліції виявили у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри обличчя та очей, тому останній було повідомлено про необхідність пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Drager» та виявила бажання пройти огляд у медичному закладі, тому ОСОБА_1 була направлена та в подальшому доставлена працівниками поліції до КНП «Білоцерківська міська лікарня №4» для проходження огляду на стан сп`яніння. Перебуваючи в кабінеті лікаря нарколога КНП «Білоцерківська міська лікарня №4» на запитання лікаря нарколога ОСОБА_1 повідомила, що буде проходити огляд, проте згодом ОСОБА_1 почала здійснювати дії з метою ухилення від проходження огляду та повідомляти, що до проходження огляду їй необхідно зарядити мобільний телефон та здійснити телефонний дзвінок, а також зазначати, що вона не розуміє у зв`язку із чим вона повинна проходити огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та вказувати нібито працівники поліції їй не представились. Зрештою ОСОБА_1 відмовилась проходити огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у лікаря нарколога.

За вказаних обставин, дії ОСОБА_1 свідчать про її відмову від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а відтак ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, оскільки на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного вона відмовилась та ухилилась від проходження такого огляду.

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 19.12.2021 слідує, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду, оскільки не згодна з діями працівників поліції та зазначила, що її відмова від огляду на стан алкогольного сп`яніння зумовлена тим, що працівники поліції їй не представились та не пояснили причину зупинки її транспортного засобу.

Проте суд відхиляє такі пояснення ОСОБА_1 та зазначає, що з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що перед початком спілкування працівники поліції представились водію ОСОБА_1 повідомивши свою посаду та прізвище та неодноразово роз`яснювали останній причини зупинки її транспортного засобу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП встановлена та підтверджується наявними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказами.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які були безпосередньо досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в її діях наявний склад вказаного правопорушення.

При призначенні ОСОБА_1 виду та міри адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, його ставлення до вчиненого.

Обставин, що пом`якшує відповідальність, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність, судом не встановлено.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наклавши на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 33, 34, 35, 40-1, 130, 268, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяОлег ГРЕБІНЬ