ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/620/22Головуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М.
Провадження № 33/817/380/22 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2022 р. cуддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернопільського апеляційного суду за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 апеляційну скаргу на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 23 травня 2022 р., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 травня 2022 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Не погодившись з оскаржуваною постановою місцевого суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Щербатюк О. Д. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі за відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження у зв`язку із тим, що в судовому засіданні під час винесення оскаржуваного рішення ОСОБА_1 присутнім не був, а копію постанови отримав 20 червня 2022 року, що підтверджується долученими до апеляційної скарги доказами.

Що стосується суті оскаржуваної постанови, то апелянт зазначає, що оскаржуване рішення місцевого суду є незаконним та необґрунтованим.

Зазначає, що в складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП жодних ознак сп`яніння не вказано. При цьому з відеозаписів, долучених до матеріалів справи, вбачається, що працівники поліції перед проведенням огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не вказували на будь-яку із ознак сп`яніння, наявну в останнього.

Вказує, що технічне обслуговування (перевірка калібровки) газоаналізатора «Alcotest Drager 6820» має проводитись кожні шість місяців згідно вимог інструкції даного технічного засобу, оскільки відповідна вимога передбачена Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

З цих підстав апелянт переконаний, що технічний пристрій - газоаналізатор «Alcotest Drager 6820», за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, востаннє проходив перевірку калібровки 10.06.2021, тобто з порушенням встановленого в інструкції шестимісячного строку.

Крім того, на некоректну роботу приладу драгер під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 вказує також те, що згідно висновків проведеного огляду температура повітря 11 січня 2022 р. о 00:35 год. +11 градусів Цельсія. Згідно інформації, яка знаходиться у відкритому доступі на веб-сайті GISMETEO, 11 січня 2022 р. температура повітря у с. Глибочок Тернопільського району Тернопільської області становила 5, 6 градусів нижче нуля.

За таких обставин апелянт переконаний, що показник газоаналізатора не може вважатись допустимим доказом.

Зазначає, що відеозаписи, долучені до матеріалів справи, не містять цифрових підписів як їх автора, так і особи, уповноваженої на виготовлення даної копії. Крім цього, дані відеофрагменти не є цілими, а складаються із декількох відеозаписів, а відео з нагрудної камери інспектора поліції не містить доказів, які б підтверджували керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Відтак, апелянт вважає, що долучені до матеріалів справи відеозаписи не є належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Вказує, що на підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 не може бути взята до уваги і постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №609270 від 11 січня 2022 р., оскільки вищенаведена постанова ОСОБА_1 , не вручалась та не надсилалась і суперечить матеріалам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який просив строк на апеляційне оскарження постанови поновити, апеляційну скаргу з наведених у ній підстав задовольнити, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, в задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскільки прийняте судом рішення є законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи те, що в судовому засіданні при винесенні оскаржуваної постанови ОСОБА_1 та його захисник Щербатюк О. Д. присутніми не були, та те, що оскаржувану постанову ОСОБА_1 отримав 20 червня 2022 р., що підтверджується інформацією про відстеження поштового відправлення з трек номером 199, копію якої долучено до апеляційної скарги, вважаю за можливе строк на апеляційне оскарження поновити.

Згідно із ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог Конституції України та ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 11 січня 2022 року о 00 год. 24 хв. у с. Великий Глибочок Тернопільського району Тернопільської області керував транспортним засобом марки Мерседес Бенз Віто, номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку за допомогою технічного приладу газоаналізатора Алкотест Драгер 6820, на табло якого висвітило результат 0,46‰ (проміллє). Тест № 1077 від 11 січня 2022 р.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 січня 2022 року поліцейським СРПП ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Копатівським М. М. щодо ОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №609270, згідно якої останній 11 січня 2022 року о 00 год. 24 хв. в с. Великий Глибочок керував автомобілем Мерседес Бенз Віто, номерний знак НОМЕР_1 , у якого задній державний номерний знак був забруднений та не освітлювався в темну пору доби, що не давало змоги чітко визначити символи з відстані 20 метрів, за що передбачена відповідальність ч. 6 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим та у відповідності до ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" вказаний автомобіль було зупинено.

Вищенаведена постанова у визначеному законом порядку оскаржена не була, а отже є чинною.

Дані обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи відеозаписами нагрудних камер інспекторів поліції та рапортом, складеним помічником чергового ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Гамівкою Н. Б.

Дане правопорушення послужило причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Таким чином, вважаю, що транспортний засіб ОСОБА_1 працівниками поліції був зупинений законно, за наявності для цього підстав.

У рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, рушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Крім цього, твердження апелянта про те, що відеозаписи з нагрудних камер інспектора поліції не містить доказів, які б підтверджували керування ОСОБА_1 транспортним засобом, спростовується відеозаписом долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що після зупинки транспортного засобу працівники поліції почали спілкуватись з ним, при цьому ОСОБА_1 , який вийшов з автомобіля, не заперечував, що саме він керував транспортним засобом.

Тому суддя апеляційного суду вважає такі доводи апеляційної скарги надуманими та такими, що надані з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, /далі Інструкція/ огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 3 ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.п. 6, 7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови, тобто ті, які зазначені у п. 3 Інструкції.

Вищенаведені ознаки зазначені працівниками поліції в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 , який долучено до матеріалів справи, з яким останній був згідний, про що свідчить його особистий підпис у ньому.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на технічному приладі - газоаналізаторі DRAGER ALCOTEST 6810 №ARLK-0020, на табло якого висвітився показник 0.46% (проміле), з яким він був згідний, відмовившись від проходження огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я.

Відтак, поліцейськими був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №466876 від 11 січня 2022 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також долучено до матеріалів справи роздруківку з технічного приладу Драгер, за допомогою якого і проходив тест на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення всупереч доводам апелянта відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у його достовірності не викликає.

Так, будь-які зауваження з приводу складеного поліцейськими адмінпротоколу чи інших матеріалів ОСОБА_1 не надавались та в матеріалах справи не містяться.

Вважаю, що місцевий суд дав належну правову оцінку цим доказам і дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про технічну несправність газоаналізатора Alcotest Drager 6820 №ARLK-0020, яка виразилась у невірному вимірюванні зовнішньої температури повітря останнім, слід зазначити наступне.

В матеріалах справи наявний чек тестування на алкоголь, який був проведений за допомогою технічного засобу газоаналізатору Drager Alcotest 6820 прилад № ARLK-0020, принтер №ARMA-0130, тест №1077, з якого вбачається, що зовнішня температура повітря становила +11 градусів Цельсія. Так, захисником до матеріалів справи долучений знімок екрану з вебсайту Gismeteo, який містить інформацію, що 11.01.2022 температурні показники у с. Глибочок Тернопільського району Тернопільської області становили - 5, - 6 градус Цельсія.

Проте, дані обставини не можуть ставити під сумнів результати огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вищезазначений прилад, за допомогою якого проводився огляд на місці зупинки, проходив законодавчо передбачену повірку 10.06.2021, про що видане відповідне свідоцтво, яке чинне до 10.06.2022. Після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 погодився із результатами огляду, бажання пройти огляду в медичному закладі не виявив.

Відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року №1747, зареєстрованого в МЮУ 01.11.2016 за №1417/29547, «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» повірка газоаналізаторів проводиться 1 раз на рік (п. 23).

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/3519, чинного до 10 червня 2022 р., газоаналізатор Alcotest 6820, зав. № ARLK - 0020 виробник Drager Safety AG and Co. KGaA, Німеччина, відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019.

З роздрукованого результату приладу Drager Alcotest 6820, за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 10 червня 2021 року, а проходження огляду на стан сп`яніння проводилося 11 січня 2022 року, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу Drager Alcotest 6820.

Таким чином, враховуючи те, що газоаналізатор «Alcotest Drager 6820» №ARLK - 0020 своєчасно пройшов калібрування та повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, підстав не довіряти його показанням немає, як і немає підстав для визнання недійсним чи неправдивим результату проведеного за його допомогою тесту на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

У ході перегляду справи апеляційною інстанцією не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Той факт, що наявні в матеріалах справи відеозаписи є роздільними, а відеофіксація не здійснювалася безперервно від зупинки транспортного засобу до закінчення складення працівниками поліції протоколу, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки на одному із відеозаписів безперервно та чітко зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом Мерседес Бенз Віто, номерний знак НОМЕР_1 та проходження останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Підстав піддавати сумніву зміст даного відеозапису немає.

Своєчасний і правильний розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених в тому числі ст. 130 КУпАП, має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону, суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, приймаючи рішення про встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції дослідив наявні у справі матеріали, а також відеоматеріали у їх сукупності, якими і обґрунтував свої висновки.

Тому, на думку судді апеляційного суду, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним вказаного адміністративного правопорушення є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи.

При накладенні адміністративного стягнення судом належним чином виконані вимоги ст. 33 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

За таких обставин постанова судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 травня 2022 р. підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Щербатюка О. Д., - відмові у її задоволенні, оскільки будь-яких інших переконливих доводів, які б безумовно спростували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування постанови суду, скаржником не наведено і апеляційною інстанцією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Строк на апеляційне оскарження поновити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Щербатюка О. Д. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 травня 2022 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Cуддя Тернопільського

апеляційного суду Г. І. Коструба