ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія cт.472 МК України
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Бродській В.О., за участі ОСОБА_1 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Харківської митниці Державної митної служби України Тиндика М. на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2021 року у справі про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 за ст.472 МК України,-

В С Т А Н О В И В :

19 квітня 2021 року головним державним інспектором митного поста «Щербаківка» Слобожанської митниці Держмитслужби Бахарєвим Віктором Васильовичем складено протокол про порушення митних правил № 0272/80700/20 стосовно ОСОБА_1 за статтею 472 МК України.

Згідно із вказаним протоколом, 19.04.2021 року о 18.24 год. до зони митного контролю пункту пропуску "Гоптівка" у напрямку руху з Російської Федерації до України в`їхав транспортний засіб особистого користування Opel Vectra д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Формою проходження митного контролю ОСОБА_2 обрав коридор (смугу) спрощеного митного контролю "зелений коридор". В рамках застосування системи управління ризиками відповідно до ст. 361-363 МК України було прийнято рішення про проведення вказаного транспортного засобу на смугу руху "червоний коридор" з метою проведення митного огляду автомобілю та особистих речей ОСОБА_1 . При проведенні усного декларування ОСОБА_1 заявив, що не перевозить через митний кордон України товарів (предметів), які заборонені (обмежені) до переміщення через митний кордон України або підлягають обов`язковому декларуванню.

В ході огляду автомобіля у багажному відділенні без ознак приховування було виявлено запасні частини до автомобілів на загальну суму 550 Євро (за курсом НБУ станом на 19.04.2021 року ця сума складає 18 483,75 грн).

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2021 року провадження по справі про порушення митних правил №0231/80700/21 стосовно ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Вилучені згідно з протоколом №0231/80700/21 від 19.04.2021 року предмети порушення митних правил повернуто ОСОБА_1 .

Не погодившись з вказаною постановою, Харківська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, в якій просить вказану постанову скасувати та винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 472 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення відповідно до санкції цієї статті.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалися на порушення процесуального та матеріального права.

Зокрема, зазначали, що 19 квітня 2021 року до зони митного контролю пункту пропуску «Гоптівка» у напрямку руху з російської федерації до України в`їхав транспортний засіб особистого користування Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням гр. України ОСОБА_1 .

Формою проходження митного контролю вищевказаний громадянин обрав коридор спрощеного митного контролю «зелений коридор». В рамках застосування системи управління ризиками, відповідно до ст.ст. 361-363 МК України, було прийнято рішення про переведення вищевказаного транспортного засобу на смугу руху «червоний коридор» з метою проведення митного огляду транспортного засобу і особистих речей громадянина України ОСОБА_1 . При проведенні усного декларування гр. України ОСОБА_1 заявив, що не переміщує через митний кордон України товарів, які заборонені або обмежені до переміщення через митний кордон України або підлягають обов`язковому декларуванню. Після цього транспортний засіб особистого користування Opel Vectra було виведено із загального потоку руху і направлено для проведення його огляду. В ході огляду автомобіля у багажному відділенні на видному місці без ознак приховування було виявлено запасні частини до автомобілів на загальну суму 550 Євро (зі слів громадянина ОСОБА_1 ) (за курсом НБУ України станом на 19.04.2021 ця сума складає 18 438,75 грн). Під час проведення митного контролю був присутній оперуповноважений 4-го відділу ГВ БКОЗ УСБУ в Харківській області старший лейтенант Неофітний С.А.

За даними Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України та АСМО «Інспектор» ОСОБА_1 був відсутній в Україні менше ніж 24 години.

Згідно із п.1 ст.374 МК України, товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Відповідно до вимог ст. 191.2.3 ПК України, у разі ввезення на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі товарів (крім підакцизних товарів та особистих речей), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України фізичною особою, яка була відсутня в Україні менше ніж 24 години або яка в`їжджає в Україну частіше одного разу протягом 72 годин, базою оподаткування є частина сумарної фактурної вартості таких товарів, що перевищує еквівалент 50 євро, з урахуванням мита, що підлягає сплаті.

Таким чином, на думку апелянта, в діях ОСОБА_1 вбачається порушення зазначених норм, адже при переміщенні через митний кордон України він не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Крім того, апелянт стверджує, що об`єктом правопорушення, передбаченого ст.472 МК України є установлений МК порядок декларування товарів, переміщуваних через митний кордон України; об`єктивною стороною є недекларування товарів, переміщуваних через митний кордон України, тобто незаява за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України; суб`єктом є громадяни, що на момент здійснення правопорушення досягли 16-річного віку, а також посадові особи підприємств; суб`єктивною стороною є те, що дане правопорушення може бути вчинено умисно або з необережності. Правопорушення вважається закінченим з моменту вчинення зазначених у диспозиції статті дій.

Апелянт зазначає, що суддя, під час винесення постанови, застосувала статті МК, якими встановлюється порядок декларування товарів, що ввозяться в Україну суб`єктами ЗЕД. Порядок пропуску та оподаткування товарів, які ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України врегульований Розділом ХІІ МК України, зокрема ст.374 МК , якою передбачено саме письмове декларування громадянами товарів, що перевищують неоподатковану норму.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати поряд із іншими обставинами, що мають значення для правильного вирішення справи, також чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення. Отже, дослідженню та оцінці підлягають усі докази, які є у справі та містять дані про причетність конкретної особи до вчиненого правопорушення та наявність вини у її діяннях.

Згідно ст. 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

При розгляді справи про порушення митних правил суд відповідно до вимог ст. 489 МК України зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при постановленні оскаржуваного рішення були дотримані судом першої інстанції у повному обсязі.

Як вбачається із постанови суду першої інстанції, 19.04.2021 року о 18.24 год. до зони митного контролю пункту пропуску "Гоптівка" у напрямку руху з Російської Федерації до України в`їхав транспортний засіб особистого користування Opel Vectra д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав коридор (смугу) спрощеного митного контролю "зелений коридор". В рамках застосування системи управління ризиками відповідно до ст. 361-363 МК України було прийнято рішення про проведення вказаного транспортного засобу на смугу руху "червоний коридор" з метою проведення митного огляду автомобілю та особистих речей ОСОБА_1 . При проведенні усного декларування громадянин України ОСОБА_1 заявив, що не переміщує через митний кордон України товарів (предметів), які заборонені (обмежені) до переміщення через митний кордон України або підлягають обов`язковому декларуванню. Після цього транспортний засіб особистого користування Opel Vectra д.н. НОМЕР_1 було виведено із загального потоку руху і направлено для проведення його огляду. В ході огляду у багажному відділенні без ознак приховування було виявлено запасні частини до автомобілів, згідно експертизи вартість яких складає 23 265,96 грн. Дії ОСОБА_1 митним органом були кваліфіковані як вчинення правопорушення, що передбачене ст. 472 МК України.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 складено за відсутності об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, не доведення в ході розгляду матеріалів і наявності умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, вчинення ним цих дій з необережності, а тому в його діях відсутні ознаки порушення митних правил.

Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 було проведено лише усне декларування, заповненої декларації матеріали справи не містять, а тому вбачаються ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України.

Враховуючи, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України в діях ОСОБА_1 відсутній, а суддя при розгляді справи не має права змінювати юридичну кваліфікацію адміністративного правопорушення, який вказаний у протоколі, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 472 Митного кодексу України передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Згідно зі ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При цьому підпункти " а, б, г, д" п. 5 ст. 257 Митного Кодексу вказують на те, що декларант зобов`язаний вносити до митної декларації точні відомості про товари, їх найменування, код товару з УКТЗЕД, кількість, торгівельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар.

Як визначено ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснювати декларування товарів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, а саме на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Згідно ч. 1 ст. 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно УКТЗЕД здійснюють органи доходів і зборів.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо (ч. 5 ст. 69 МК України).

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення (ч. 6 ст. 69 МК України).

Згідно ст. 268 МК України допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання не тягне за собою застосування санкцій. Водночас ст. 460 МК України встановлено, що допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Диспозицією ст. 472 МК України передбачено, що відповідальність настає через недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних даних про товар.

Таким чином, відповідальність за ст. 472 МК України настає у випадку, коли особі відомі всі необхідні реквізити товару, що підтверджуються відповідними документами, однак особа їх не декларує за встановленою формою.

Тобто, для наявності у діях особи об`єктивної сторони складу даного адміністративного правопорушення, необхідно наявність заповненої ним митної декларації, в якій особою не було заявлено точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари комерційного призначення, що переміщуються.

Проте, в протоколі про порушення митних правил №0231/80700/21 (а.с.4-5), складеному щодо ОСОБА_1 не розкрито об`єктивної сторони правопорушення за ст.472 МК України.

Натомість, відповідно до матеріалів справи, під час проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав смугу спрощеного митного контролю зелений коридор, проходження якого не передбачає заповнення митної декларації, що свідчить про те, що в діях ОСОБА_1 не було мети перевезти товар незаконного чи уникнути відповідальності.

В подальшому, на підставі ч. 1 ст. 339 МК України, аналізу й оцінки ризиків вказаний автомобіль було переведено на смугу червоний коридор де було проведено митний огляд транспортного засобу та особистих речей ОСОБА_1 .

Проте, ОСОБА_1 не було запропоновано письмово заповнити митну декларацію, а лише проведено його усне декларування.

Крім того, у вказаному вище протоколі зазначається, що в ході огляду автомобіля ОСОБА_1 у багажному відділенні на видному місці без ознак приховування було виявлено запасні частини до автомобілів. Однак, працівники митниці не наводять докази, що ОСОБА_1 мав намір продати ці запчастини з метою ведення господарської діяльності. Натомість, як вбачається із матеріалів справи протоколу про порушення митних правил №0231/80700/21 від 19.04.2021 (а.с.4-5); опису предметів, вилучених згідно зі ст.511 МК України (а.с.8); пояснень ОСОБА_1 (а.с.10), враховуючи назви вилученого товару та його кількість, вбачається, що даний товар ввозився не з комерційною метою.

В контексті норм 458 та 487 МК України, а також ст. 2, 9 11 КУпАП підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.

За змістом ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд першої інстанції, розглянувши справу на підставі наявних в матеріалах справи доказах дійшов вірного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 об`єктивної та суб`єктивної сторін складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та відсутністю можливості здійснити перекваліфікацію адміністративного правопорушення.

Наведені вище обставини були предметом детального аналізу суду першої інстанції і отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Доводи апеляційної скарги про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 472 МК України, не знайшли свого підтвердження у ході перегляду оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Відповідно до принципу доведення вини "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, Полтавський апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи судом було повно, всебічно і об`єктивно досліджено дані, що містяться в матеріалах справи, належним чином перевірено обставини, викладені у протоколі про порушення митних правил, надано цим обставинам належну правову оцінку.

З урахуванням викладеного апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника митниці та скасування рішення судді місцевого суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Харківської митниці Державної митної служби України Тиндика М. залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин