ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1047/22 Справа № 216/1283/22 Суддя у 1-й інстанції - Бутенко М.В. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за клопотанням захисника Гайдаша Євгенія Владиленовича, який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 травня 2022 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 травня 2022 року ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн. з конфіскацією предметів торгівлі.

Не погоджуючись із прийнятим судом рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 травня 2022 року, якою ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн. з конфіскацією предметів торгівлі скасувати та закрити адміністративне провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Разом із вимогами про скасування постанови місцевого суду, апелянт просить поновити строк апеляційного оскарження на дане судове рішення, мотивуючи такі вимоги тим, що під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 не була присутня, копію постанови у справі про адміністративне правопорушення не отримувала, і лише 18 серпня 2022 року адвокат Синенької А.О. в приміщенні суду ознайомився із матеріалами адміністративної справи та отримав копію постанови.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання та поновлення строку апеляційного оскарження на постанову місцевого суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Оскільки норми КУпАП не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, то такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 була достоменно обізнана про перебування в провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області матеріалів адміністративної справи відносно неї за ч. 1 ст. 156 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №808864 (а.с. 1), відповідно до змісту якого, ОСОБА_1 було повідомлено про час, дату та місце розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення. Зі змістом даного протоколу ОСОБА_1 була ознайомлена в повному обсязі, протокол підписано нею власноручно.

Надалі, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, за ч. 1 ст. 156 КУпАП до суду першої інстанції не з`явилася, своїм процесуальним правом на те, щоб бути присутньою в судовому засіданні не скористалась, жодних заяв до суду першої інстанції про відкладення розгляду справи або неможливість прибути в судове засідання не надсилала, з матеріалами справи в суді першої інстанції ознайомитись бажання не виявила, своїм правом на адвоката та отримання правової допомоги, в тому числі представництва адвокатом її інтересів в суді безпосередньо в ході судового засідання не скористалась.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що учасники судового провадження окрім користування своїми процесуальними правами, повинні дотримуватись і своїх процесуальних обов`язків, в тому числі, щодо з`ясування стану розгляду справи, призначення судових засідань, отримання копії судового рішення.

При цьому, нормами КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення або дня коли особа дізналась про судове рішення, а з моменту його винесення.

Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ОСОБА_1 будучи достоменно обізнаною щодо складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП, а також, направлення протоколу на розгляд до суду першої інстанції із зазначенням попередньої дати, часу та місця розгляду справи, маючи можливість користуватися своїми процесуальними правами, в тому, числі бути присутньою в судовому засіданні при розгляді складеного співробітниками протоколу, не скористалась, жодних заперечень проти складеного протоколу не направляла, станом розгляду справи не цікавилась, заходів щодо своєчаного отримання копії судового рішення, в даному випадку постанови, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності, не вживала, послугами адвоката, для здійснення захисту в суді першої інстанції та делегування йому повноважень щодо своєчасного отримання ним всіх необхідних процесуальних документів, також, не скористалась. А тому, суд апеляційної інстанції вважає, що наведені апелянтом підстави пропуску строку апеляційного оскарження, зокрема, розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими. Доводи про отримання захисником копії постанови під час ознайомлення з матеріалами адміністративної справи як підстава поважності пропуску строку апеляційного оскарження, суд оцінює критично, оскільки ОСОБА_1 , як вже зазначалось вище, була добре обізнана про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення та скерування його в подальшому на розгляд суду першої інстанції від самого початку, і мала можливість своєчасно скористатись своїм процесуальним правом на послугами адвоката та здійснення її захисту за призначенням в суді першої інстанції, однак не зробила цього. Будь-яких інших доводів щодо поважності підстав пропуску строку або неможливості ОСОБА_1 користуватись своїми процесуальними правами та обов`язками із дотриманням процесуальних строків, встановлених КУпАП, апеляційна скарга захисника не містить.

Таким чином, враховуючи вище вказане, а також, те, що захисник Синенької А.О. в своїй апеляційній скарзі не навевів поважних підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити в поновленні строку, а апеляційну скаргу, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, повернути особі, яка її подала.

Тож, керуючись положеннями ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника Гайдаша Євгенія Владиленовича, який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 травня 2022 року, якою ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн. з конфіскацією предметів торгівлі.

Апеляційну скаргу захисника Гайдаша Євгенія Владиленовича, який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 травня 2022 року, якою ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн. з конфіскацією предметів торгівлі повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко