Справа № 758/6668/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2022 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ікорська Є. С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в ЗСУ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , працюючої у ТОВ «Пластік Карта»,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 894381 від 28.07.2022 за адресою: АДРЕСА_3 , під час сварки з дружиною колишньою вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно доньки ОСОБА_3 , відповідно до акту проведених «…нечитабельний текст…» безпеки дітей від 27.07.2022 року …пункт 7 розділ 3…, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 894382 від 02.08.2022 ОСОБА_2 конфліктувала з колишнім чоловіком ОСОБА_1 з приводу несплати останнім аліментів, в той час коли їх спільна донька перебувала в сусідній кімнаті, але зі слів доньки вона конфлікту не чула, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою судді від 19.08.2022 адміністративні матеріали відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 об`єднано в одне провадження.

На адресу суду 19.08.2022 надійшло клопотання від ОСОБА_1 про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування покликається на те, що працівником поліції не доведено жодного факту створення конфліктної ситуації між ним та його колишньою дружиною, свідком якого нібито була ОСОБА_3 . До клопотання додано: витяг з державного реєстру актів цивільного стану, свідоцтво про народження ОСОБА_3 , інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, постанову Шевченківського районного відділу ДВС м. Києва, лист Шевченківського районного відділу ДВС м. Києва від 22.07.2022, дублікат квитанції від 03.05.2022, нотаріально посвідчений 27.07.20222 року афідевіт, скрінкопії екрану, дублікат квитанції від 01.08.2022, квитанцію АТ КБ «Приватбанк» від 09.08.2022, скрінкопію застосунку електронний банк за 17.08.2022, дублікат квитанції від 22.08.2022, нотаріальна довіреність на право представляти інтереси ОСОБА_3 , довідку № 15810 від 01.06.2022, лист про результати № 15810, звернення до Уповноваженого ВРУ з прав людини, акт проведення оцінки рівня безпеки від 27.07.2022, заяву від 16.08.2022, резолюцію Київського міського голови, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 894381, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , лист служби у справах дітей та сім`ї, нотаріально посвідчений афідевіт, фото звернення від 27.07.2022, скрінкопії екрану, фото лівої руки ОСОБА_5 .

Окрім того, на адресу суду 05.09.2022 надійшло клопотання від ОСОБА_1 про фальсифікацію поданих до суду працівниками поліції матеріалів. До клопотання додано копію протоколу про адміністративне правопорушення, довідку про результати звернення, письмову заяву ОСОБА_1 від 26.07.2022, пояснення ОСОБА_3 від 26.07.2022, пояснення ОСОБА_2 , титульний аркуш за № ЄО 21368, зміст матеріалів № ЄО 21368, акт проведення оціни рівня безпеки дитини від 27.07.2022, пояснення ОСОБА_1 від 28.07.2022, супровідні листи.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із зайнятістю на роботі, не надавши доказів поважності причини неявки.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вказали, що ОСОБА_2 на даний час перебуває не на роботі, а вдома.

З урахуванням наведеного, вважаю за можливе розглянути матеріали адміністративного протоколу за відсутності ОСОБА_2 , яка належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, але не з`явилася до судового засідання без поважної причини.

ОСОБА_1 у судовому засіданні провадження у справі відносно нього просив закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Долучив копію характеристики з місця навчання ОСОБА_3 .

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 зазначила, що ОСОБА_2 - її мати, а ОСОБА_1 - її батько, проживає разом із мамою та вітчимом. Батько не застосовує психологічного та фізичного насильства відносно неї. Мати - ОСОБА_2 - 25.07.2022 погрожувала їй, що поставить на облік, через те, що вона пізно приходить додому, погрожувала для того, щоб не розповідала про ситуацію з вітчимом на комісії, де мав бути психолог, працівники поліції та служби у справах дітей та сім`ї. ОСОБА_4 зателефонувала татові, останній приїхав на наступний день та викликали поліцію, щоб скласти протокол. Стосунки щодо аліментів батьки при ній не з`ясовували.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, вважаю за необхідне провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що інспектором СПДН ВП Подільського УП ГУНП у м. Києві не зазначено дату та час вчинення адміністративного правопорушення, у чому полягає домашнє насильство, застосоване до потерпілої. Частина фабули протоколу є нечитабельною.

У якості доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 до протоколу додано копію акта проведення оцінки рівня безпеки дитини, письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , копію відповіді щодо надання інформації стосовно ОСОБА_3 .

Відповідно до письмових пояснень потерпілої ОСОБА_3 , під час складання протоколу працівники поліції цікавились в останньої, чи сприймала вона спілкування батьків після розлучення як сварку чи конфлікт, внаслідок чого був на неї тиск психологічного характеру, на що ОСОБА_3 відповіла, що в її присутності ніяких сварок не було, вона сприймала як спілкування і просила не складати протокол, оскільки обставини не відповідають дійсності.

У адміністративній справі відносно ОСОБА_2 вважаю за необхідне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 894382 інспектором СПДН ВП Подільського УП ГУНП у м. Києві не дотримано вимог ст. 256 КУпАП, а саме: не зазначено дату, час та місце вчинення правопорушення, який вид домашнього насильства застосовано до потерпілої та у чому воно полягає.

До протоколу додано письмові пояснення ОСОБА_2 , копію пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , копію відповіді щодо надання інформації стосовно ОСОБА_3 .

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 між нею та її колишнім чоловіком ОСОБА_1 виник конфлікт з приводу несплати ним аліментів на дитину. Під час конфлікту їхня спільна донька перебувала у своїй кімнаті, а вони з колишнім чоловіком були на кухні. ОСОБА_2 допускає, що донька могла чути конфлікт, проте ОСОБА_3 повідомила, що конфлікту не чула.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст. ст. 8, 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У Рекомендаціях № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, сексуального, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під поняттям «домашнє насильство», яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння або бездіяльність, якими спричиняється шкода фізичному, психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Отже, самі по собі обоюдні конфлікти, сварки, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи тощо.

У той же час ані протоколи відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ані інші матеріали, додані до протоколів, не містять відомостей про те, у чому полягає насильство з боку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по відношенню до їхньої доньки. При цьому у протоколах навіть не зазначено дату, час та місце вчинення правопорушення, що унеможливлює встановити наявність події адміністративного правопорушення.

Отже, матеріали адміністративної справи не містять будь-яких даних, які б мали доказове значення, завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої вказаними у протоколах діями, які мали місце.

З огляду на наведене, приходжу до висновку, що достатніх доказів, які підтверджують, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчинили адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не надано, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в їх діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 173-2, 245, 247, 251, 256, 280 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Єлізавета ІКОРСЬКА