Справа № 285/3334/22
провадження у справі 3/0285/2687/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 серпня 2022 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Мозговий В.Б.,

за участю секретаря судових засідань Букши О.В.,

прокурора Новоград-Волинської окружної прокуратури Мельник І.В.

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Радзивіла В.О.

розглянувши матеріали, які надійшли від Національного агентства з питань запобігання корупції Департамент запобігання конфлікту інтересів (далі - НАЗК) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 працюючого Новоград-Волинська міська рада, на посаді міського голови, за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду Новоград-Волинського міського голови, всупереч вимогам п.п.2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України Про запобігання корупції (далі Закон) 01.12.2021, 24.03.2021, 25.03.2021, 26.04.2021, 26.05.2021, 25.06.2021, 26.07.2021, 26.08.2021, 27.09.2021, 26.10.2021, 26.11.2021, 21.12.2021, 21.01.2022, 25.02.2022, 26.04.2022, 30.05.2022 не повідомив про реальний конфлікт інтересів, який виник у межах реадізації службових повноважень щодо призначення на посаду та матеріального заохочення працівників виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради, та в умовах реального конфлікту інтересів прийняв рішення,ЄЖ підписавши розпорядження від 24.03.2021 р. №162(к) Про призначення ОСОБА_2 , яким остання з 25.03.2021 року призначена на посаду головного спеціаліста відділу інформації та зв`язків з громадськістю міської ради, від 01.12.2021 р. №187-щв Про надання відпустки ОСОБА_2 , яким ОСОБА_2 надано максимально можливий розмір матеріальної допомоги, та від 25.03.2021 № 175(к) «Про преміювання працівників міської ради та її виконавчого комітету за березень 2021 року», від 26.04.2021 № 236(к) «Про преміювання працівників міської ради та її виконавчого комітету за квітень 2021 року», від 26.05.2021 № 269(к) «Про преміювання працівників міської ради та її виконавчого комітету за травень 2021 року», від 25.06.2021 № 317(к) «Про преміювання працівників міської ради та її виконавчого комітету за червень 2021 року», від 26.07.2021 № 356(к) «Про преміювання працівників міської ради та її виконавчого комітету за липень 2021 року»,від 26.08.2021 №399(к) «Про преміювання працівників міської ради та її виконавчого комітету за серпень 2021 року», від 27.09.2021 № 445(к) «Про преміювання працівників міської ради та її виконавчого комітету за вересень 2021 року», від 26.10.2021 №498(к) «Про преміювання працівників міської ради та її виконавчого комітету за жовтень 2021 року», від 26.11.2021 № 549(к) «Про преміювання працівників міської ради та її виконавчого комітету за листопад 2021 року», від 21.12.2021 № 590(к) «Про преміювання працівників міської ради та її виконавчого комітету за грудень 2021 року», від 26.01.2022 № 17(к) «Про преміювання працівників міської ради та її виконавчого комітету за січень 2022 року», від 25.02.2022 № 60(к) «Про преміювання працівників міської ради та її виконавчого комітету за лютий 2022 року», від 26.04.2022 № 100(к) «Про преміювання працівників міської ради та її виконавчого комітету за квітень 2022 року», від 30.05.2022 року №126(к) «Про преміювання працівників міської ради та її виконавчого комітету за травень 2022 року» згідно з якими встановлено розміри премій, зокрема і головному спеціалісту відділу інформації та зв`язків з громадськістю міської ради ОСОБА_2 , яка здійснила добровільні внески до виборчого фонду ОСОБА_1 під час виборів Новоград-Волинського міського голови у 2020 році в сумі 14 800 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що ОСОБА_2 внесла до його виборчого фонду його особисті кошти, які він доручив їй внести, оскільки сам не мав можливості їх внести в зв`язку з перебуванням на лікуванні. При цьому оскільки банк відмовив приймати кошти у ОСОБА_2 від його імені, вона внесла їх від свого ім`я. В зв`язку з тим, що кошти внесені ОСОБА_2 до його виборчого фонду були його особистими, він вважав, що у нього відсутній будь-який конфлікт інтересів, а тому і не було підстав для його врегулювання відповідно до законодавства.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона з ОСОБА_1 познайомилася через знайомого її батька та періодично виконувала певні доручення ОСОБА_1 під час виборчої компанії 2020 року. Одним з доручень від ОСОБА_1 було внесення його особистих коштів до виборчого фонду, які їй передавала дружина ОСОБА_1 . Кошти за дорученням ОСОБА_1 вносила двічі. Внесення коштів відбувалось від її ім`я оскільки банк відмовлявся приймати у неї кошти від імені ОСОБА_1 .. Наданий час працює на посаді головного спеціаліста відділу інформації та зв`язків з громадськістю міської ради, на яку призначена за результатами конкурсу.

Захисник Радзивіл В. О. просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Прокурор вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а тому просить накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу із застосуванням ч. 6 ст. 30 КУпАП з позбавленням право обіймати посади, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування на строк 6 місяців.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону, особи, зазначені у пп. 1, 2 ч. 1 ст. З Закону (у тому числі міські голови), зобов`язані:

повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Констатація порушення зазначених вимог та, відповідно, вчинення адміністративних правопорушень, передбачених диспозицією ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, можливе за таких умов:

у особи наявний реальний конфлікт інтересів;

за наявності реального конфлікту інтересів особа у визначеному законом порядку не повідомляє про конфлікт інтересів;

за наявності реального конфлікту інтересів особа під час виконання своїх службових/представницьких повноважень вчиняє дії чи приймає рішення.

З огляду на визначення реального конфлікту інтересів, наведене в абз. 13 ч. 1 ст. 1 Закону, для його констатації необхідно встановлення одночасно таких складових:

приватний інтерес;

службові/представницькі повноваження;

суперечність між приватним інтересом та службовими/представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Крім того відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону рішення, прийняте особою на користь особи, від якої вона чи її близькі особи отримали подарунок, вважається таким, що прийняте в умовах конфлікту інтересів.

Конфлікт інтересів це конфлікт між публічно-правовими обов`язками і приватними інтересами державної посадової особи, за якого її приватні інтереси котрі, випливають з її положення як приватної особи, здатні неправомірним чином вплинути на виконання цією державною посадовою особою її офіційних обов`язків або функцій. Іншими словами, конфлікт інтересів - це ситуація, при якій службова особа, виконуючи свої обов`язки, має приватний інтерес (особисту заінтересованість), який хоча і не обов`язково призводить до прийняття неправомірного рішення або вчинення неправомірного діяння, але здатний до цього призвести.

Вказана норма Закону презюмує наявність конфлікту інтересів, суть приватного інтересу в якому полягає у прагненні віддячити особі, від якої отримано подарунок особою, уповноваженою на виконання функцій держави/місцевого самоврядування

Згідно з абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону подарунок - це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, які надають/одержують безоплатно або за ціною, нижчою мінімальної ринкової.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 72 Закону України «Про місцеві вибори» виборчий фонд кандидата у депутати в одномандатному виборчому окрузі, кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, старости, висунутого шляхом самовисування, формується за рахунок його власних коштів та добровільних внесків фізичних осіб.

Встановлено, що згідно розділу 3. «Відомості про надходження добровільних внесків фізичних осіб» розшифровки до звіту про надходження та використання коштів виборчого фонду кандидата в депутати на посаду сільського, селищного міського голови (форми № 4) поданої ОСОБА_1 під час участі у місцевих виборах 25.10.2020 з виборів міських голів ОСОБА_2 зробила добровільні внески до виборчого фонду ОСОБА_1 на загальну суму 14800 грн. (а.с.32). Зазначене також підтверджується випискою по рахунку з якої вбачається, що ОСОБА_2 07.10.2020 року внесла на рахунок 10 800 грн та 13.10.2020 року внесла ще 4 000 грн. (а.с.15-17).

Встановлено, що рішенням Новоград-Волинської міської територіальної виборчої комісії від 10.11.2020 № 140 ОСОБА_1 зареєстровано Новоград-Волинським міським головою (а.с.18)

Рішенням Новоград-Волинської міської ради від 17.11.2020 № 1 взято до уваги інформацію голови Новоград-Волинської міської територіальної виборчої комісії, зокрема, щодо обрання ОСОБА_1 . Новоград-Волинським міським головою. (а.с.19)

Також встановлено, що згідно розпорядження №162(к) від 23.03.2021 року ОСОБА_1 за результатом конкурсу призначив ОСОБА_2 на посаду головного спеціаліста відділу інформації та зв`язків з громадськістю міської ради, та видав ще ряд розпоряджень про матеріальне заохочення ОСОБА_2 , а саме: 01.12.2021 р. №187-щв Про надання відпустки ОСОБА_2 , яким ОСОБА_2 надано максимально можливий розмір матеріальної допомоги, та від 25.03.2021 № 175(к) «Про преміювання працівників міської ради та її виконавчого комітету за березень 2021 року», від 26.04.2021 № 236(к) «Про преміювання працівників міської ради та її виконавчого комітету за квітень 2021 року», від 26.05.2021 № 269(к) «Про преміювання працівників міської ради та її виконавчого комітету за травень 2021 року», від 25.06.2021 № 317(к) «Про преміювання працівників міської ради та її виконавчого комітету за червень 2021 року», від 26.07.2021 № 356(к) «Про преміювання працівників міської ради та її виконавчогокомітету за липень 2021 року»,від 26.08.2021 №399(к) «Про преміювання працівників міської ради та її виконавчого комітету за серпень 2021 року», від 27.09.2021 № 445(к) «Про преміювання працівників міської ради та її виконавчого комітету за вересень 2021 року», від 26.10.2021 №498(к) «Про преміювання працівників міської ради та її виконавчого комітету за жовтень 2021 року», від 26.11.2021 № 549(к) «Про преміювання працівників міської ради та її виконавчого комітету за листопад 2021 року», від 21.12.2021 № 590(к) «Про преміювання працівників міської ради та її виконавчого комітету за грудень 2021 року», від 26.01.2022 № 17(к) «Про преміювання працівників міської ради та її виконавчого комітету за січень 2022 року», від 25.02.2022 № 60(к) «Про преміювання працівників міської ради та її виконавчого комітету за лютий 2022 року», від 26.04.2022 № 100(к) «Про преміювання працівників міської ради та її виконавчогокомітету за квітень 2022 року», від 30.05.2022 року №126(к) «Про преміювання працівників міської ради та її виконавчого комітету за травень 2022 року» (а.с.37-52).

Отже виходячи з вищевстановлених обставин, суд дійшов висновку, що у ОСОБА_1 при прийнятті ним вищезазначених рішень існували суперечності між його приватним інтересом та його службовими повноваженнями, що вплинуло на об`єктивність та неупередженість при прийнятті ним зазначених рішень, в зв`язку з чим ним порушено вимоги п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 , що внесені кошти ОСОБА_2 як добровільний внесок, є його особистими, оскільки належних та допустимих доказів на їх підтвердження ним не надано та спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема звітом про надходження та використання коштів виборчого фонду кандидата і випискою по рахунку. Крім того, пояснення свідка ОСОБА_2 , які вона надала в суді, викликають сумнів у їх правдивості, оскільки ті відносини, які існують між нею та ОСОБА_1 , сприяють для штучного спростування факту вчинення останнім правопорушення, в зв`язку з чим судом до уваги також не приймаються.

Вирішуючи питання щодо виду та розмірі адміністративного стягнення суд виходить з наступного.

Корупція являє собою величезну загрозу правовим нормам, демократії, правам людини, об`єктивності та соціальній справедливості, перешкоджає економічному розвиткові та ставить під загрозу стабільність демократичних інститутів та етичних норм суспільства (абзац 2 Угоди про створення групи держав по боротьбі з корупцією (GRECO) від 05.05.1998). Корупція загрожує правопорядку, демократії та правам людини, руйнує належне управління, чесність та соціальну справедливість, перешкоджає конкуренції та економічному розвиткові і загрожує стабільності демократичних інститутів і моральним засадам суспільства (абзац 5 преамбули Кримінальної конвенції про боротьбу з корупцією (ETS 173) від 27.01.1999, ратифікованої Законом України № 252-V від 18.10.2006).

Випадки корупції ставлять під загрозу довіру до інституції в цілому. Так, сучасні реалії в Україні зумовлюють публічний (суспільний) інтерес, як до корупційних злочинів, так і адміністративних правопорушень пов`язаних з корупцією, та необхідності ефективної протидії їм з метою захисту особи, суспільства та держави.

Законом України Про засади державної антикорупційної політики на 2021-2025 роки від 20 червня 2022 року №2322-IX було затверджено Антикорупційну стратегію на 2021-2025 роки.

Результати аналізу стану корупції в Україні, ефективності антикорупційної політики попередніх періодів, міжнародних стандартів та найкращих світових практик у сфері запобігання та протидії корупції дали змогу сформулювати такі основні принципи антикорупційної політики на 2021-2025 роки, зокрема:

забезпечення невідворотності юридичної відповідальності за корупційні та пов`язані з корупцією правопорушення, що створює додатковий стримувальний ефект для всіх суб`єктів правовідносин;

формування суспільної нетерпимості до корупції, утвердження культури доброчесності та поваги до верховенства права.

Адміністративна відповідальності за корупційні правопорушення як один із основних механізмів забезпечення дотримання правил етичної поведінки публічними службовцями характеризується високим антикорупційним потенціалом, оскільки дає можливість не лише швидко та ефективно реагувати на факти порушень вимог антикорупційного законодавства, стимулюючи доброчесних осіб до належного виконання своїх обов`язків та дотримання правил етичної поведінки, а й усувати від виконання функцій держави або місцевого самоврядування осіб, які грубо або систематично порушують свої обв`язки, приймають упереджені рішення або використовують надані їм повноваження у власних інтересах.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до абз. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Відповідно до ч. 1 ст.172-7 КУпАП неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-7 КУпАП вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, враховуючи, позицію вибрану ОСОБА_1 під час розгляду справи, а саме, що винним себе у вчинених правопорушеннях він не визнає, враховуючи, що до адміністративної відповідальності він не притягувався, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність, суд дійшов до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за кожне правопорушення окремо у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст.30 КУпАП позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю призначається судом на строк від шести місяців до одного року, незалежно від того, чи передбачене воно в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, коли з урахуванням характеру адміністративного правопорушення, вчиненого за посадою, особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та інших обставин справи суд визнає за неможливе збереження за нею права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення ОСОБА_1 , а саме, що ним було призначено на посаду особу, яка надала йому подарунок у вигляді грошей і він це розумів, з урахуванням, що наданий час особа продовжує працювати на посаді міської ради та ним продовжуються видаватися розпорядження щодо її матеріального заохочення, а також ставлення ОСОБА_1 до вчинених ним правопорушень, суд вважає, що його дії на посаді міського голови не спрямовані на захист публічних інтересів і він не може відмовитись від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень, в зв`язку з чим суд визнає за неможливе збереження за ним права обіймати посади, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування та призначає йому додаткове адміністративне стягнення, яке не передбачено ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, у вигляді позбавлення права обіймати посади, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Саме таке адміністративне стягнення, на переконання суду, відповідає такому принципу антикорупційної політики на 2021-2025 роки, затвердженої Законом України Про засади державної антикорупційної політики на 2021-2025 роки від 20 червня 2022 року №2322-IX, як забезпечення невідворотності юридичної відповідальності за пов`язані з корупцією правопорушення для створення додаткового стримувального ефекту для всіх суб`єктів на яких покладено виконання функцій держави.

Відповідно до ст. 40-1, ч. 5 ст. 283 КУпАП судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.30, 36, ч.ч.1, 2 ст. 172-7, 283, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-7 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-7 КУпАП та накласти на нього адміністративне із застосуванням частини 6 статті 30 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. з позбавленням права обіймати посади, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування на строк 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) 20 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя В.Б. Мозговий