Справа № 344/3599/22
Провадження № 33/4808/449/22
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І. П.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю апелянта ОСОБА_1 та його захисника Онофришина В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківскього міського суду від 29.06.2022 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1КУпАП та накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 06.03.2022 року о 22 год 10 хв у м. Івано-Франківську по вул. Пасічна, 43, керував транспортним засобом «Toyota Avensis» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Після виявлення даних ознак, водію було запропоновано пройти огляд в установленому законом порядку в медичному закладі, водій погодився. Висновок лікаря № 158, водій перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює законність й обґрунтованість постанови судді. Вважає її незаконною, необгрунтованою, невідповідною матеріалам справи та вимогам закону, а також прийнятою із істотними порушеннями матеріальних та процесуальних норм. Стверджує, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і доказів, які б це підтверджували це в матеріалах справи немає. Вважає, що поліцейськими було порушено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки йому не пропонувалося пройти огляд за допомогою технічного приладу, а відразу було доставлено в медичний заклад. Зазначає, що йому не було роз`яснено права в тому числі на захист. На думку апелянта протокол не є доказом виходячи із принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики ЄСПЛ і це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік можливих доказів вини правопорушеника. Просить постанову судді скасувати, провадження у справі щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З`ясувавши обставини справи,заслухавши позицію учасників апеляційного провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянтата його захисника, що підтверджується відеозаписом події (а.с. 5) про те, що ОСОБА_1 при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належно роз`яснено і забезпечено право на допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, оскільки за правовим принципом «плодів зіпсованого дерева» всі здобуті поліцейськими дані та оформлені ними документи є недопустимими доказами у цій справі.

Це порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу. Таке порушення не може бути усунуто в апеляційній інстанції, тому постанова суду підлягає скасуванню.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, яке має бути доведено в суді іншими доказами, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення , передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Івано-Франківського міського суду від 29.06.2022 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький