ПОСТАНОВА

Іменем України

16 серпня 2022 року м. Чорноморськ

Суддя Іллічівського міського суду Одеської області Тордія Е.Н., розглянувши адміністративний матеріал № 501/2099/22 (3/501/1288/22) про притягнення до адміністративної відповідальності, який надійшов з Військової частини НОМЕР_2 відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст та фактично встановлені обставини.

4 серпня 2022 року до Іллічівського міського суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ознайомившись з матеріалами справи, суддя прийшла до висновку про необхідність повернення матеріалів до Військової частини НОМЕР_2 з наступних підстав.

Мотиви суду та застосовані правові норми.

Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, обєктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

В проколі про адміністративні правопорушення НОМЕР_2 №16 від 29 липня 2022 року зазначено, що ОСОБА_1 був виявлений у підозрі наркотичного сп`яніння на території військової частини, однак, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказане посилання на нормативний акт, який передбачає відповідальність за виявлення особи «за підозрою в стані наркотичного сп`яніння».

Згідно до ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення в протоколі про адміністративні правопорушення повинні бути вказані: суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Каге1іп v. Russia»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення.

Відсутність вказаних відомостей, не дає суду можливості повно та всебічно розглянути справу, а відтак адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 підлягає поверненню до військової частини НОМЕР_2.

Крім того, з повідомлення наданого під час телефонної розмови з ОСОБА_1 стало відомо, що він з 02 серпня 2022 року перебуває на лікуванні в лікарні, а матеріали відносно нього надійшли до суду 04 серпня 2022 року, про що посадова особа Військової частини НОМЕР_2 була обізнана.

Згідно до ст. ст. 277, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративні справи за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглядаються протягом доби, проте явка ОСОБА_1 . Військовою частиною НОМЕР_2 не забезпечена.

Висновки суду щодо повернення матеріалів справи на доопрацювання.

Вказані обставини унеможливлюють прийняття законного та обґрунтованого судового рішення без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а тому адміністративний матеріал підлягає поверненню до Військової частини НОМЕР_2 для доопрацювання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.256,278,280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Матеріали справи № 501/2099/22 (3/501/1288/22) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення - повернути до Військової частини НОМЕР_2 для доопрацювання.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя