3/441/505/2022 441/924/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2022 суддя Городоцького районного суду Львівської області Перетятько О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , одруженого, пенсіонера,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 132392 від 09.07.2022, ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що він 09.07.2022, о 21 год. 10 хв., по вул. Львівська, 6 у смт. Великий Любінь, Львівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser», р.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 згідно протоколу, порушив п. 2.5 чинних Правил дорожнього руху України, його дії кваліфіковано за ознаками ч. 1 ст. 130 КК України.

В суді ОСОБА_1 факт вчинення інкримінованого йому правопорушення категорично заперечив, зазначив, що транспортним засобом керував не він, а його знайомий ОСОБА_2 , у той вечір автомобіль мав несправності, тому водій припаркував його на непрацюючій АЗС та пішов за запчастинами, а він, будучи власником автомобіля, залишився чекати його у автомобілі, де заснув. Крім того, зауважив, що у протоколі зазначено час ніби-то вчинення ним правопорушення о 21.10 год., між тим працівники поліції під`їхали до його автомобіля близько 23.00 год., що зафіксовано на відео з бодікамери поліцейського, його покликання на те, що він не керував транспортним засобом працівники поліції не перевірили, він, хоча не керував автомобілем, проте, від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, відсутність свідків, інше, з протоколом про адміністративне правопорушення категорично не погоджується, просить справу відносно нього закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, про що надав також письмові пояснення.

Оглянувши та дослідивши адміністративні матеріали, заслухавши ОСОБА_1 , всебічно та повно з`ясувавши обставини таких, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями п. 27 Постанови пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам роз`яснено, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, із наведених норм закону вбачається, що відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, несе саме особа, яка керує транспортним засобом.

Водій, згідно чинних ПДР України це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 132392 від 09.07.2022, Направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, 09.07.2022, о 21 год. 10 хв., по вул. Львівська, 6 у смт. Великий Любінь, Львівського району Львівської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser», р.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

Між тим, у суді ОСОБА_1 факт керування ним автомобілем, а також відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння категорично заперечив, при цьому заявив, що у той час, коли до нього під`їхав патрульний автомобіль на годиннику було не 21,10 год., як вказано у протоколі, а близько 23 год., його автомобіль стояв нерухомо, він у автомобілі спав.

Відповідно до статті 31 Закону України від 2 липня 2015 року, № 580-VIII «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Статтею 40 цього закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Серед іншого необхідно вказати, що відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Також, відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Долучене та досліджене у суді відео із відеореєстратора з патрульного поліцейського автомобіля містить відеозапис, який складається із трьох окремих відеофайлів.

Як встановлено к суді та убачається із долученого до адмінматеріалів відеозапису, під час того, як патрульний автомобіль під`їхав до автомобіля марки «Toyota Land Cruiser», р.н.з. НОМЕР_1 , такий стоїть на узбіччі нерухомо, із вимкненим двигуном, ОСОБА_1 у автомобілі спить, на годиннику 22.35 год., факт керування ним транспортним засобом заперечує.

Згідно вимог п.6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р. (далі - Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У п. 38 Постанови Верховного суду від 20.02.2019 (справа №404/4467/16-а) Верховний суд вказує, що під керуванням транспортним засобом розуміється технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу у рух, зрушення з місця і , як наслідок, переміщення транспортного засобу у просторі.

Працівник поліції повинен зафіксувати не лише факт перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, а ще й факт керування ним транспортним засобом, що у матеріалах справи відсутнє.

Адміністративні матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Toyota Land Cruiser», р.н.з. НОМЕР_1 09.07.2022 о 21.10 год., як зазначено у протоколі, свідки на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проведення огляду поліцейськими не залучалися, що є порушенням вище цитованої Інструкції.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлюється принцип, відповідно до якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, вважається невинуватим доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17 (ЄДРСРУ № 82707106).

В п.71 Рішення ЄСПЛ по справі "Рисовський проти України" (Заява №29979/04) Європейський суд зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. У п. 74 цього ж Рішення ЄСПЛ зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Аналізуючи матеріали справи та зібрані у справі докази в їх сукупності, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, зокрема, покази ОСОБА_1 у суді, відео з камери нагрудного відеореєстратора поліцейського, з огляду на розбіжності між такими та зазначеним у протоколі, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, вважаю що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не знайшла свого підтвердження в суді, докази, які б вказували на те, що 09.07.2022 о 21.10 год ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння у справі відсутні. При цьому, беру до уваги долучені до адмінматеріалів письмові пояснення гр-ки ОСОБА_3 про те, що вона бачила, що водій автомобіля «Toyota Land Cruiser», р.н.з. НОМЕР_1 09.07.2022 о 21.10 год. виїжджав на смугу зустрічного руху, інше, між тим хто керував даним автомобілем у вищевказаний час пояснення не містять, та працівниками поліції не встановлено.

За наведеного, приходжу переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження в даній справі слід закрити.

Разом з тим, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому згідно ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 не вбачаю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя, -

у х в а л и л а :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Перетятько О.В.