Єдиний унікальний номер 341/999/22
Номер провадження 3/341/444/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року м. Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Куценко М.О., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Галицького районного суду Івано-Франківської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення: ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків по догляду та вихованню своїх малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в наслідок чого, останній 03.08.2022 року о 22 год. 00 хв. керував автомобілем ВАЗ2101 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Лісна, м. Бурштин не маючи на це права керування.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила керування її сином транспортним засобом за обставин зазначених в протоколі. Про наміри її сина їй не було відомо.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні станом на 03.08.2022 року неповнолітньому ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вже виповнилось чотирнадцять років.

За керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 126 КУпАП.

Ч.3 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність батьків за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Отже, за вчинення неповнолітнім віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, передбаченого КУпАП, батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за ч.3 ст. 184 КУпАП.

Разом з тим, дії ОСОБА_1 за обставин зазначених в протоколі кваліфіковано за ч.1 ст. 184 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі "Лучанінова проти України", від 15.05.2018 року у справі "Надточій проти України", який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

В свою чергу, положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Салабіаку проти Франції" від 07.10.88 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Оскільки у матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про ухилення ОСОБА_1 від передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї неповнолітньої дитини, тому провадження в справі слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Крім того, наявний в матеріалах справи протокол ВАБ №803596 від 13.08.2022 року не є підтверджуючим доказом скоєння даного адміністративного правопорушення, оскільки не відповідає дійсним обставинам справи, складений всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема не розкрито суть адміністративного правопорушення, без зазначення свідків, без наявності в матеріалах справи будь-яких доказів, які б вказували на ознаки вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Дії, зазначені в протоколі не охоплюються змістом ч.1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 61 Конституції України - ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Необхідно зазначити, що суд позбавлений можливості самостійно перекваліфіковувати дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи, що перекваліфікація дій ОСОБА_1 з ч.1 ст. 184 на ч.3 ст. 184 КУпАП не покращує становище особи і неминуче призведе до виконання судом фактично функцій обвинувачення, що є недопустимим.

Відповідно до п. 1 ст. 247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Встановлюючи, у відповідності до ст. 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, у справі відсутні.

За таких обставин суд вважає за необхідне закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184КУпАП (зазначеного в протоколі).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 280, 283, 284, 287-289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення №341/999/22 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяМихайло КУЦЕНКО