Провадження № 33/801/702/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бернада Є. В.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №337316 від 08.07.2022 року, того ж дня о 16.45 год. по вул. Київська, 4 в м. Вінниці ОСОБА_1 , керуючи мікроавтобусом марки «Бондан-09202», д.н. НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався у безпечності маневру, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «Газ», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок вказаного транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.07.2022 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 496,20 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та недотримання вимог співмірності накладеного стягнення із вчиненим ним діянням, просив постанову суду скасувати, а у справі прийняти нову, якою накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Вказав, що суд призначив йому надто суворе адміністративне стягнення, не врахувавши тих фактів, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався і керування транспортним засобом є єдиним джерелом його доходів, так як він працює водієм у ТОВ «ТТ» і «КО». Крім того, зазначив, що суд належним чином не повідомив його про дату, час та місце судового розгляду справи, чим порушив його право на захист.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Оскільки ОСОБА_1 не оспорює фактичні обставини вчиненого ним адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, апеляційний суд в цій частині постанову не переглядає.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про необхідність призначення ОСОБА_1 більш м`якого адміністративного стягнення заслуговують на увагу.

Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Однак, при накладенні на ОСОБА_1 стягнення суд першої інстанції не врахував вимоги ст. 33 КУпАП та визначив надто суворе стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, не дотримався принципу індивідуалізації та положень ст. 30 КУпАП, згідно якої, позбавлення наданого громадянину права керування транспортними засобами застосовується за грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Разом з тим, розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 , в суді апеляційної інстанції він пояснив, що раніше до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не притягувався, працює водієм, що є єдиним джерелом його доходу, має на утриманні дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною і саму дитину, на підтвердження чого надав свідоцтво про народження дитини.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду встановлено відсутність обставин, які б, у відповідності до ст. 35 КУпАП, обтяжували відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, тому підстави для застосування обраного судом виду покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 місяців, відсутні.

Тому, з урахуванням вказаного, апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність пом`якшення призначеного стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та визначення його в межах цієї санкції, у виді штрафу у максимальному розмірі. Таке стягнення, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним у майбутньому нових правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 33, 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 липня 2022 року в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя : С. Г. Копаничук