Справа № 442/2627/22
Провадження №3/442/925/2022
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 серпня 2022 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Медведик Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

В провадження Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшли на розгляд матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №171103 від 19.05.2022 року, ОСОБА_1 , 19.05.2022 року о 00 год 50 хв в м.Дрогобич, вул..Сагайдачного, керував автомобілем марки «Сітроен Берлінго» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (різкий запах з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), чим порушив п.2.9 а ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, заявив про перелік неправомірних дій працівників поліції, що полягають у недотриманні ними відомчих інструкцій та порушенні вимог КУпАП. Вказав на порушення забезпечення права на юридичну допомогу.

Оглянувши протокол у справі про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, клопотання особи, яка притягається до адмінвідповідальності, суд звертає увагу на таке.

Статтею 266 КУпАП визначено алгоритм дій працівників поліції при зупинці водія з підозрою керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до цієї норми, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису.

На долучених до адміністративних матеріалів трьох відеофайлах відображено:

1) запис TXYZ 1998 події зупинки транспортного засобу поліцейськими на вул. Сагайдачного в м. Дрогобичі;

2) запис WAJS 9361 розмови із водієм на місці зупинки т.з. Пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці водій відмовився. На пропозицію пройти цей тест у мед закладі і чи згоден він це зробити, прозвучала відповідь «напевно». Далі поліцейські намагаються з`ясувати чітко позицію та перепитують «так» чи «ні». На цьому відеозапис припиняється.

3) запис MLCY 3782 перебування водія в медзакладі тривалістю 5 секунд. На ньому він сидить біля поліцейського на лавці в приміщенні; йому щось підносять рукою до обличчя і він каже: «я не хочу».

Такий короткочасний фрагмент запису без належного оголошення назви самої процедури, її черговості, складу учасників, прав особи у ній, її пояснень, ознайомлення з наслідками є очевидно недостатнім доказом. За безперервність застосовання поліцейським технічних засобів відеозапису вже навіть мова не йде. На запит суду щодо надання більш повного відеозапису події, Дрогобицьким ВП ГУНП надіслано відповідь про відсутність такого.

Тим не менш, якщо навіть прийняти до уваги, що на обох відеозаписах події відображено відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння, - то складання поліцейським протоколу за фактом керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння - не відповідає об`єктивним обставинам справи.

Диспозиція ст. 130 КУпАП містить три самостійні склади адміністративних правопорушень:

1) власне керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, сп`яніння;

2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння;

3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З яких міркувань поліцейським вибрано перший, а не третій варіант трактування дій особи при вчиненні адміністративного правопорушення не зрозуміло. Дії працівників «ДМЛ №1» ДМР, в такому випадку, взагалі суперечать здоровому глузду.

При цьому, суд не має повноважень самостійно коригувати фабулу інкримінованого особі правопорушення та ще й притягувати за це до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст.ст.31, 40 Закону України „Про Національну поліцію закріплено права та мету цього органу застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення.

В даному випадку усі три відео файли додані до матеріалів справи, містять записи, які не є безперервними, та постійно перериваються, а відповідно їх не можна вважати належним та допустимим доказами по справі (згідно постанови ВС від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а).

Якщо ж після проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу особа ще й бажала скористатися правовою допомогою адвоката та наполягала проводити подальші дії в його присутності, то має місце ще й порушення конституційних прав на правову допомогу, що саме по собі є окремою підставою, що виключає притягнення до відповідальності. Саме такого висновку дійшов ВС у своїй постанові у справі 524/9827/16-а, якою зазначено про випадок коли інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Колегія суддів в цьому випадку наголосила, що такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адмінвідповідальності, а тому і порушено порядок розгляду справи про адмінправопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, судом з`ясовано три суттєвих порушення поліцейськими порядку встановленого Законом наведеного вище, кожен з яких є самостійною підставою, що унеможливлює притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.266, п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя __________ Медведик Л.О.