ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сіянко В.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВП №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за ст.130 ч.1 КУпАП, -

у с т а н о в и в :

21 червня 2022 року о 20.00 год. в с. Полупанівка Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21063», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з рота), від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу алкотест 6810 «Драгер», чи пройти огляд в медичному закладі, категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав повністю.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними протоколу по адміністративне правопорушення; відеозаписом, що долучений до матеріалів справи, направленням на огляд водія, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує конкретні обставини правопорушення, особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності не притягувався.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника згідно ст. ст. 34-35 КУпАП судом не встановлено.

Пунктом 28 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або його взагалі не мала.

З матеріалів справи вбачається, що посвідчення водія ОСОБА_1 не отримував.

З урахуванням наведеного, вважаю, що стягнення повинно бути обрано у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Притягнути до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Сіянко