Дата документу Справа № 311/2299/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №311/2299/21 Головуючий в 1 інст. Задорожко Д.А.
Провадження №33/807/261/22 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 серпня 2022 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Першина В.М., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Першина В.М. на постанову Василівського районного суду Запорізької області від 20 жовтня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 07 червня 2021 року о 00-36 годині по вулиці Соборній в місті Василівка ОСОБА_1 керував автомобілем Опель, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей). Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Першин В.М. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що постанова незаконна та підлягає скасуванню у зв`язку з наступним. Так, вказівка суду про своєчасне повідомлення ОСОБА_1 про час та дату судових засідань не відповідає дійсності, оскільки підпис у поштовому повідомленні, яке міститься у справі не ОСОБА_1 . Зазначає, що зі слів ОСОБА_1 , він дійсно 07.06.2021 року о 00.36 годин був зупинений працівники поліції, які склали на нього постанову за керування транспортним засобом без водійського посвідчення. Протокол відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не складався, пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння ні на місці зупинки ні в медичній установі працівники поліції не пропонували, свідків події, крім його матері не було, від керування його не відстороняли. Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, та присутність захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Першина В.М., який зазначив про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Першина В.М., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Перевіряючи законність постановленого судом рішення, суд виходить з того, що відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги закону судом першої інстанції виконані не були.

Так, статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як видно з матеріалів справи, працівниками поліції інкриміновано ОСОБА_1 відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, вимоги про що були заявлені ними у зв`язку з виявленням у водія ознак алкогольного сп`яніння у виді: різкого запаху алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей.

З наведеними обставинами суд першої інстанції погодився та встановив їх у постанові, визнавши ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 161307 від 07 червня 2021 року, письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння від 07 червня 2021 року, довідку начальника СРПП Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області.

Однак, апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що жодних об`єктивних даних на підтвердження тих обставини, що ОСОБА_1 керував автомобілем Опель, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння не має.

Так, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не може бути визнаний належним доказом у цій справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Між тим, суд першої інстанції не проаналізував всі докази у справі в їх сукупності, а лише обмежився їх формальним переліченням, натомість взагалі не проаналізувавши докази та фактично приділивши увагу в рішенні лише процесуальній поведінці ОСОБА_1 та цитуванням норма закону.

Зміст оскаржуваного рішення не демонструє вмотивованості висновку суду щодо доведеності провини ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне.

Так, з положень ст. 266 КУпАП вбачається, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Отже, за змістом вищезазначеного, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути зафіксована на технічні засоби відеозапису або у присутності двох свідків.

При цьому, наявність свідків при проведенні указаних процесуальних дій повинно слугувати запорукою дотримання вимог закону та інших нормативних документів у ході їх проведення, уникнення конфліктних ситуацій, можливих у ході вчинення цих дій та встановлення істини у випадку спорів, у тому числі і судових. Для цього свідкам надано право давати пояснення по факту зафіксованого ними правопорушення, підтвердження правильності викладення встановлених обставин у протоколі про адміністративне правопорушення шляхом засвідчення їх своїми підписами.

Натомість, в порушення вимог ст. 266 КУпАП щодо присутності двох свідків при огляді, у справі наявні пояснення лише одного свідка ОСОБА_2 (а.с. 5), а пояснення від імені самого ОСОБА_1 за своїм змістом відібрані як від свідка, на що суд першої інстанції уваги не звернув та визнав такі пояснення як доказ провини ОСОБА_1 .

Також апеляційний суд констатує, що в матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, матеріали справи не містять.

Наявність відеозапису також не зафіксовано і в самому протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи автора апеляції щодо не відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем також заслуговують на увагу у зв`язку із раніше означеними обставинами та з огляду на наступне.

Так, у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Натомість, в матеріалах справи відсутні відомості, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом після скоєння адміністративного правопорушення, на що аргументовано послався в апеляційній скарзі адвокат і приймаються судом до уваги як додаткові докази щодо порушення працівниками поліції процедури огляду ОСОБА_1 .

Отже, наведені обставини вказують на недотримання процедури огляду вимогам ст. 266 КУпАП.

За вимогами ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння проведений із порушенням чинного порядку визнається недійсним.

З урахуванням наведених обставин та приймаючи до уваги вимоги ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 266 КУпАП апеляційний суд дійшов висновку, що огляд на стан сп`яніння було проведено з істотними порушеннями, що є підставою для визнання встановленого факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння недійсним.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до непогодження з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, що за вже встановлених порушень, не впливає на висновки суду апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, вважаю необхідним постанову судді скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Першина В.М. задовольнити.

Постанову судді Василівського районного суду Запорізької області від 20 жовтня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Постановити нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник