Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 серпня 2022 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю секретаря судового засідання Міщук Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Фещенка Ігоря Станіславовича на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 29 червня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Не погодившись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Фещенко І.С. оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд при винесенні постанови неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам. Вважає, що працівниками поліції було порушено встановлений порядок проведення огляду на стан сп`яніння та заперечує щодо його результатів, як на місці зупинки автомобіля, так і в медичному закладі. Також вважає необ`єктивними покази свідків, якими не підтверджується факт керування ОСОБА_1 автомобілем та звертає увагу на відсутність відеофіксації обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 569/4743/22 Суддя в суді І інстанції Сидорук Є.І.

Провадження № 33/4815/573/22 Суддя в суді апеляційної інстанції Шимків С.С.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Судом встановлено, що 10 квітня 2022 року о 05 год. 38 хв. у м. Рівне по вул. Д. Галицького, 17, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Renault Sandero", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Drager Alcotest № 7510" у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , результат огляду становить 0,65 проміле, що підтверджується тестом № 220 від 10.04.2022 року.

Підстав ставити під сумнів об`єктивність та неупередженість залучених свідків судом не встановлено.

Пояснення отримані у встановленому законом порядку, передбаченими способами та засвічені власноручними підписами цих осіб.

Перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтвердився і в медичному закладі, що вбачається з висновку лікаря №286 від 10.04.2022 року.

Підстав для висновку, що освідчення ОСОБА_1 було здійснено з порушенням законодавчо встановленого порядку не вбачається.

Апеляційний суд критично ставиться до заперечень сторони захисту щодо не керування ОСОБА_1 автомобілем, оскільки про такі обставини останній у протоколі не зазначав.

При цьому, матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження ОСОБА_1 цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №304972 від 10.04.2022 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням водія на такий огляд до медичного закладу, тестом газоаналізатора "Drager Alcotest № 7510" № 220 від 10.04.2022 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та медичним висновком №286 від 10.04.2022 року.

Таким чином, факт вчинення вказаного правопорушення, за обставин,

викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою.

Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні

правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 , незважаючи на загальноприйняті норми поведінки та співжиття у суспільстві, вчинив грубе порушення правил дорожнього руху. Він, як водій, повинен був розуміти існуючі додаткові обмеження щодо вживання спиртних напоїв особами, які здійснюють керування транспортними засобами, однак знехтував та проігнорував такими обмеженнями.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Фещенка Ігоря Станіславовича залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 29 червня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.