Справа № 363/1762/22 Суддя в суді першої інст. - Шубочкіна Т.В.
Провадження № 33/824/2163/2022 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2022 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.

за участі:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Чайки М.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 13 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 23.06.2022 року, близько о 23.25 год. гр. ОСОБА_1 , в м. Вишгород по вул. Шкільна, 22, керував транспортним засобом марки «Нісан», державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, за згодою водія, проводився в присутності двох свідків, за допомогою газоаналізатору «Драгер», результат тестування склав 1,64 проміле.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 13 липня 2022 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції змінити в частині накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

Зазначає, що повністю визнає свою вину та щиро розкаюється, є добровольцем територіальної оборони, на утриманні має дружину та доньку, а його робота пов`язана безпосередньо з керуванням транспортним засобом, у зв`язку з чим просить не застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Доведеність вини ОСОБА_1 , правильність кваліфікації його дій та встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого правопорушення, в апеляційній скарзі не оскаржується, у зв`язку з чим постанова суду в цій частині, відповідно до положень ст.294 КУпАП, не перевіряється.

Застосовуючи до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік, що відповідає межам санкції ч.1 ст.130 КУпАП, суддя у відповідності до положень ст.33 КУпАП врахував характер вчиненого правопорушення, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, підвищений рівень небезпеки правопорушення за ст. 130 КУпАП та дані про особу ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у керуванні особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, оскільки становить загрозу не лише для безпечного руху транспорту, а й для життя та здоров`я водіїв, учасників дорожнього руху та пішоходів.

На що вказують і положення ч.2 ст.33 КУпАП, згідно яких при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При цьому, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не містить альтернативних видів та меж адміністративного стягнення, а визначена правопорушнику міра відповідальності за вчинене ним порушення правил дорожнього руху за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою, а також відповідає меті стягнення - виховання особи, яка його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст.23 КУпАП.

Можливості звільнення особи від обов`язкового, визначеного санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, в тому числі і з підстав про які вказує апелянт, зокрема наявність на утриманні членів сім`ї, наявність пом`якшуючих обставин, а також дані про те, що ОСОБА_1 є добровольцем територіальної оборони, не надають, а призначення цього стягнення є імперативною нормою для суду.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобам, відповідно до вимог ст. ст. 33-36 КУпАП.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її зміни, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 13 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко