11.08.2022 Єдиний унікальний № 371/259/22
провадження № 3/371/158/22
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 3/371/158/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року м. Миронівка

Суддя Миронівського районного суду Київської області Поліщук А.С., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 02 квітня 2022 року серії КААБ №076402, складений за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та додані до протоколу матеріали,

В С Т А Н О В И В :

Відносно ОСОБА_1 02 квітня 2022 року поліцейським СРПП № 2 Обухівського РУП старшим сержантом поліції Підкуйком В.О. складено вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу, 02 квітня 2022 року о 20 годині 20 хвилин в с. Зеленьки по вул. Центральна, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Hyundai ELANTRA державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із рота, порушення координації рухів: порушення мови, різка зміна забарвлення шкіри, поведінка не відповідає обстановці, від проходження огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора драгер Алкотест 6810 та медичному закладі водій відмовився в категоричній формі в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що відпочивав з друзями біля кафетерію, під час чого вживав пиво, після суперечки з одним із знайомих сів в свій автомобіль, проте ним не керував, двигун не запускав. Відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння оскільки після вживання алкогольного напою не керував автомобілем, просив закрити провадження у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушенняю.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Ларченко І.М. підтримала пояснення ОСОБА_1 , додавши що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 автомобілем після вживання алкогольного напою.

Будучи допитані в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дали суперечливі покази, в частині того чи керував ОСОБА_1 автомобілем після вживанняалкогольного напою.

Зокрема свідок ОСОБА_4 повідомив суд, що ОСОБА_1 після вживання якогось напою сів за кермо автомобіля та розвернув його, проте поїхати не зміг у зв`язку із тим, що він та інший свідок ОСОБА_3 зупинили його.

Проте свідок ОСОБА_3 повідомив суд, що ОСОБА_1 після вживання якогось напою сів за кермо автомобіля проте двигун не запускав, їхати не міг у зв`язку із тим, що він із свідком ОСОБА_4 стали перед його автомобілем таким чином щоб ОСОБА_1 не міг розпочати рух, після чого викликали поліцію. В цей час ОСОБА_1 вийшов із авто та сховав під лавкою на вулиці ключі від авто.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку, що справа підлягає закриттю у зв`язку із недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зважаючи на наступне.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права.

Виходячи з принципу верховенства права конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Аналіз змісту диспозиції зазначеної статті КУпАП дає підстави дійти до висновку, що суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення є виключно особа, яка керує транспортним засобом, а отже у відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху, зобов`язана пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, відмова від проходження якого утворює об`єктивну сторону даного правопорушення.

Таким чином, під час розгляду справи суддя повинен з`ясувати чи доводять зібрані по справі докази факт того, що особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення керувала транспортним засобом. Лише після з`ясування наявності доказів цього підлягає встановленню чи доводять матеріали справи факт відмови такої особи від проходження огляду у встановленому порядку на стан алкогольного сп`яніння.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 02 квітня 2022 року о 20 годині 20 хвилин в с. Зеленьки по вул. Центральна керував транспортним засобом марки Hyundai ELANTRA державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Як вбачається із відео файлу, який містяться на СД диску, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у зв`язку із тим, що він не керував автомобілем.

Із цього відеозапису вбачається, що поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про наявність відео та пояснень свідків, на яких зафіксовано факт керування ним автомобілем.

Проте до матеріалів справи не додано відео, на якому зафіксовано як ОСОБА_1 керував автомобілем, про яке повідомив поліцейський.

Крім того будучи викликані в судове засідання для дачі показів поліцейські ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на судове засідання не з`явились, показів не надали.

Як зазначено вище, будучи допитані в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дали суперечливі покази, в частині того чи керував ОСОБА_1 автомобілем після вживання алкогольного напою.

Зокрема свідок ОСОБА_3 повідомив суд, що ОСОБА_1 після вживання якогось напою сів за кермо автомобіля проте двигун не запускав, їхати не міг у зв`язку із тим, що він із свідком ОСОБА_4 стали перед його автомобілем таким чином щоб ОСОБА_1 не міг розпочати рух.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

В свою чергу за відсутності законодавчого визначення поняття керування транспортного засобу, суд, виходячи із аналізу ПДР під цим розуміє вчинення активних дій пов`язаних із безпосереднім приведенням транспортного засобу до руху, який розпочинається та закінчується із запуску двигуна транспортного засобу, належних доказів чого справа не містить.

Особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Із зібраних матеріалів справи вбачається замах ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його дії спрямовані на керування автомобілем були припинені свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить відповідальності за замах на вчинення адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст. 130 КУпАП України, суд, виходить з того, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. ст. 247, 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 2 ст. 7 КУпАП та ст. ст. 221, 251-252, 254, 256, 276, 280, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

2. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Київського апеляційного суду.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя підпис А.С. Поліщук

Згідно з оригіналом

Суддя А.С. Поліщук