Код суду 233 № 233/1259/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 рокуСуддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Орчелота А.В., розглянув протокол про адміністративне правопорушення, разом із доданими до нього матеріалами, який надійшов з ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, водій в/ч НОМЕР_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ч.1 ст.130КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №316485 від 24.07.2022 року, водій ОСОБА_1 - 24 липня 2022 року о 00 годині 05 хвилин в м. Костянтинівка, Донецької області по вул. Промислова, біля будинку №61а, керував автомобілем «BMW-525D», д.н.з. « НОМЕР_1 », з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на місці зупинки та у медичному закладі - категорично відмовився, чим порушив своїми діями вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування усунений.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130КУпАП.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в рішенні «Пономарев проти України» сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про перенесення та відкладення розгляду справи не надавав. Судом було вжито усіх належних заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що підтверджується матеріалами виклику останнього.

Дослідивши наявні матеріали справи, а саме: дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №316485 від 24.07.2022 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 24.07.2022 року; акт огляду та тимчасового затримання т/з від 24.07.2022 року, а також відео файл, які не містять жодного доказового значення на користь сторони обвинувачення, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння з наступних підстав.

Відповідно до ст.19Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол;відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції, що діяла на момент обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №316485 від 24.07.2022 року) адміністративна відповідальність настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до офіційного видання Правил дорожнього руху України з коментарями та ілюстраціями (далі за текстом ПДР України), які діяли на час обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №316485 від 24.07.2022 року, за пунктом 2.5ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За п.2 Розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція №1452/735 від 09.11.2015 року) - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі-поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.1.7 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ст.266КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають оглядові на стан алкогольного сп`яніння. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Крім того, за ч.5 ст.266 КУпАП проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 N1103 затверджено «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі за текстом - Порядок направлення та огляду).

Тобто, як обов`язок пройти огляд так і відповідальність за відмову в проходженні останнього настають виключно в разі дотримання порядку такого огляду, оскільки законодавець чітко встановив вимоги до порядку проведення огляду на стан сп`яніння, як на місці, так і в закладах охорони здоров`я, що зобов`язує співробітників поліції дотримуватись вказаного порядку, адже, як зазначалось раніше за ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До того ж відповідно до п.8 вищезгаданого Порядку №1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як встановлено: за вивченими матеріалами справи та відеозаписом - протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №316485 від 24.07.2022 року складений про відмову водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з цим, за наявними матеріалами та відтвореними відео файлами - відсутні відомості стосовного того, що ОСОБА_1 пропонувалось на місці зупинки транспортного засобу провести огляд інспектором поліції або уповноваженою особою відповідного органу МВС України із застосуванням технічних засобів, про що б він відмовився, внаслідок чого йому б було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Тобто в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені дії водія щодо ухилення від огляду, що лише в такому випадку інспектор поліції мав право скласти протокол про адміністративне правопорушення, й найголовніше, при зазначеній відмові ОСОБА_1 від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, відсутні відомості та пояснення свідків при яких би поліцейський за вимогами пункту 8 Порядку №1103, також мав би право скласти протокол про адміністративне правопорушення, у якому б зазначив ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вже акцентувалось увагу, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.5 та ч.6 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тож нормативно-правове підґрунтя діяльності патрульної поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння становить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735МВС.

Саме ця Інструкція визначає процедуру (алгоритм) проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», у зв`язку із чим не може суперечити останнім нормативно-правовим актам, а її вимоги є обов`язковими саме для поліцейських.

У відповідності до ч.2 ст.251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог діючого законодавства докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та Законами України, міжнародним договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманої унаслідок істотного порушення прав та свобод людини є недопустимими.

Факт наявності порушення працівниками поліції процедури складання матеріалу справи про адміністративне правопорушення, знайшов своє підтвердження за результатами розгляду справи у судовому засіданні та свідчить про порушення встановленого законом порядку направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а належні і допустимі докази перебування ОСОБА_1 під керуванням транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння взагалі відсутні. Навіть відтворюючи відеозапис, що є складовою адміністративного матеріалу, судом встановлена відсутність повної відео фіксації, з нагрудної камери, обставин події, яка мала місце 24 липня 2022 року за участю ОСОБА_1 , а саме: з моменту зупинки транспортного засобу останнього і до моменту закінчення складання протоколу про адміністративне правопорушення, що суперечить вимогам діючого законодавства України та порушує права особи, відносно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення. Інших даних, про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, в матеріалах справи не міститься.

До того ж інкриміноване правопорушення ОСОБА_1 ґрунтується на даних зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №316485 від 24.07.2022 року та направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 24.07.2022 року, які складені, в супереч вимогам діючого законодавства України, а відповідні докази, на підставу їх складання, були отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та Законами України, міжнародним договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а тому вважаються недопустимими.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст.6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Тож, як зазначалось раніше, зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, обов`язок довести вказані в протоколі обставини покладено на орган, який ініціює притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Частина 1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, керуючись положеннями ч.3 ст.62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 , у зв`язку з її недоведеністю у встановленому діючому законом порядку, не може ґрунтуватись на припущеннях та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, а тому відповідно до п.1 ст.247КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

За відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ст.247КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в Дніпровський (Донецький) апеляційний суд через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.В.Орчелота