Провадження №: 3/752/5964/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Токман Ю. Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування Служби безпеки України, про притягнення до адміністративної відповідальності за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, працюючого начальником режимно-секретного відділу Інституту кібернетики ім. В.М. Глушкова Національної академії наук України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У період часу з 09.09.2021 по 04.08.2022 начальник режимно-секретного відділу Інституту кібернетики ім. В.М. Глушкова Національної академії наук України ОСОБА_1 за адресою: м. Київ, просп Ак. Глушкова, 40, будучи особою, відповідальною за своєчасне розроблення заходів щодо охорони державної таємниці, забезпечення режиму сектерності під час проведення всіх видів секретних робіт, здійснення контролю за станом секретності в Інституті, в порушення вимог ст. 21, 28, 37 Закону України "Про державну таємницю" та пунктів 41, 42, 50, 116, 117, 214, 305, 368, 373, 436, 438, 452, 739 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою КМУ від 18.12.2013 №939, п. 8, 14 Порядку здійснення заходів з охорони державної таємниці під час проведення секретних науково-дослідних та дослідно-конструкторських робіт, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 № 1082, п. 6, 10 Положення про технічну комісію органу виконавчої влади, підприємства, установи і організації, які беруть участь у виконані секретних робіт або є їх замовником, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1084, п. 3 Наказу Міносвіти «Про затвердження порядку державної реєстрації та обліку науково-дослідних, дослідно-конструкторських робіт і дисертацій» від 14.06.2022 №640/37976, а саме не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

ОСОБА_1 про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, проте до суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не направив, а тому суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у його відсутність на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні представник СБ України Кузьмін С.В. повідомив, що ОСОБА_1 є начальником режимно-секретного відділу Інституту, на нього відповідно до законодавства покладені обов`язки контролю за станом режиму секретності в Інституті та вжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці. За результатами проведення спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею в Інституті кібернетики імені В. М. Глушкова Національної академії наук України було виявлено ряд порушень, за резкльтатами чого складено протоколол. Зазначив, що ОСОБА_1 погодився з виявленими в ході перевірки порушеннями. Раніше не притягався до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суд виходить з наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 8 ст. 21 Закону України «Про державну таємницю», основними завданнями РСО є: а) недопущення необгрунтованого допуску та доступу осіб до секретної інформації; б) своєчасне розроблення та реалізація разом з іншими структурними підрозділами державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій заходів, що забезпечують охорону державної таємниці; в) запобігання розголошенню секретної інформації, випадкам втрат матеріальних носіїв цієї інформації, заволодінню секретною інформацією іноземними державами, іноземними юридичними особами, іноземцями, особами без громадянства та громадянами України, яким не надано допуску та доступу до неї; г) виявлення та закриття каналів просочення секретної інформації в процесі діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації; д) забезпечення запровадження заходів режиму секретності під час виконання всіх видів робіт, пов`язаних з державною таємницею, та під час здійснення зовнішніх відносин; е) організація та ведення секретного діловодства; є) здійснення контролю за станом режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях та на підпорядкованих їм об`єктах.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про державну таємницю» громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зокрема зобов`язаний не допускати розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка йому довірена або стала відомою у зв`язку з виконанням службових обов`язків; виконувати вимоги режиму секретності.

Згідно зі ст. 37 Закону України «Про державну таємницю» керівники державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій зобов`язані здійснювати постійний контроль за забезпеченням охорони державної таємниці. Державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації, що розміщують замовлення у підрядників, зобов`язані контролювати стан охорони державної таємниці, яка була передана підрядникам у зв`язку з виконанням замовлення.

Диспозиція п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

В судовому засіданні досліджено: протокол про адміністративне правопорушення № 9 від 05.08.2022, витяги з нормативно-правових актів, витяг з акту спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею №26/1/2-1488в-дск від 04.08.2022, відповідно до якого виявлено ряд порушень в частині забезпечення охорони державної таємниці в Інституті, копію наказу №10 від 01.07.2020 про переведення ОСОБА_1 на посаду начальника режимно-секретного відділу, копію посадової інструкції начальника режимно-секретного відділу №4 від 30.07.2021, копію номенклатури посад працівників Інституту, перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці, копію доступу до інформації із ступенем секретності «ЦТ», «Т» від 11.10.2019, копію зобов`язання ОСОБА_1 у зв`язку з допуском до державної таємниці від 01.07.2019, копію наказу про доступ до роботи з таємними документами № 1 від 11.10.2019.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника СБ України Кузьміна С.В. та письмові пояснення ОСОБА_1 про визнання вини, суд вважає наявні докази достатніми для доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, а саме - невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи ОСОБА_1 , відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне призначити адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої за 212-2 КУпАП, у виді штрафу.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 212-2, ст. 221, ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 (двадцять) коп.

. Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Ю. Ф. Токман