справа № 759/5349/22 головуючий у суді І інстанції Ул`яновська О.В.
провадження № 33/824/1870/2022 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Березовенко Р.В. за участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності - Короки Владислава Вікторовича, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником - адвокатом Корокою Владиславом Вікторовичем, на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 22 червня 2022 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, місце роботи не відомо, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 126 КУпАП ,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 22 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та позбавлено права керування транспортними засобами на строк три місяці. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) грн.. 20 коп.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 , через захисника - адвоката Короку Владислава Вікторовича подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати, провадження по справі закрити, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції не задовольнив клопотання ОСОБА_1 про оголошення перерви в судовому засіданні для надання можливості зібрати та подати до суду відповідні докази. Також суд першої інстанції не скористався власним правом (обов`язком) витребувати відповідні матеріали виконавчого провадження, на підставі яких була винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження у керуванні ТЗ, чи була вручена згадана постанова ОСОБА_1 , тобто чи було відомо ОСОБА_1 про заборону керувати ТЗ.

Окрім того апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що ОСОБА_1 до моменту його зупинки працівниками поліції 20 травня 2022 року не було відомо про існування відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами відповідно до постанови державного виконавця Голосіївського РВДВС від 16.04.2019 року. Про вказані обставини йому стало відомо від працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 20 травня 2022 року.

Також зазначає, що 01 липня 2022 року головним державним виконавцем Голосівського ВДВС у місті Києві ЦМУМю Задорожною Тетяною Андріївною винесено постанову про скасування тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами ( копія додається).

Будь-яких доказів того, що на момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції та складання протоколу про адміністративне правопорушення постанови від 20 травня 2022 року ОСОБА_1 знав про встановлені щодо нього тимчасові обмеження у праві керування транспортними засобами, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Враховуючи вищевикладене, апелянт просив постанову Святошинського районного суду міста Києва від 22 червня 2022 року скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Заслухавши представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідальність за ч.3 ст.126 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Судом першої інстанції було встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 20.05.2022 року, ОСОБА_1 приблизно о10 год. 40 хв. На АД М-06 Київ-Чоп 19 км, керував транспортним засобом "ISUZU NQR 71P" д.н.з НОМЕР_2 маючи тимчасове обмеження у праві керування ТЗ відповідно до постанови Голосіївського РВДВС від 16.04.2019 року.

Так, постановою головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Задорожною Тетяною Андріївною встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2-3042/6, виданого 14.07.2003.

Згідно висновку суду першої інстанції винуватість вини ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 339880 та постановою Голосіївського РВДВС від 16.04.2019 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Проте, такі висновки суду першої інстанції на думку апеляційного суду є помилковими та передчасними, виходячи з наступного.

Як зазначено в апеляційній скарзі, та як пояснив ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду про існування постанови державного виконавця про встановлення йому тимчасового обмеження права керування транспортними засобами йому не було відомо і дізнався він про існування такого обмеження від працівників поліції лише під час зупинки транспортного засобу 20 травня 2022 року.

Суб`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, характеризується виною у формі умислу, тобто, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Матеріали справи не містять даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 вручалася копія постанови про обмеження у праві керування транспортними засобами чи іншим чином було доведено до його відома про існування такого обмеження.

Таким чином, твердження ОСОБА_1 про те, що він керував транспортним засобом, не знаючи про наявність встановлених тимчасових обмежень на право керування транспортним засобом, матеріалами справи не спростовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, будь-яких доказів наявності вини (умислу чи необережності) ОСОБА_1 в усвідомленому керуванні транспортним засобом всупереч встановленому тимчасовому обмеженню права керування до матеріалів справи не надала.

Як визначено п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Враховуючи вказані факти в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що судове рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, а відтак підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником - адвокатом Корокою Владиславом Вікторовичем - задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 22 червня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.126 КУпАП - скасувати.

Винести нову постанову, якою провадження в справі - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Березовенко