Справа № 203/1339/21
Провадження № 3-в/0203/28/2022
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 серпня 2022 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Черваньова Ю.М., розглянувши заяву представника Запорізької митниці Державної митної служби України про поновлення строку для пред`явлення до виконання постанови Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 28.04.2021 року по справі про адміністративне правопорушення №203/1339/21 відносно ОСОБА_1 за ст.471 МК України, -

ВСТАНОВИЛА:

28.07.2022 року до суду надійшла заява представника Запорізької митниці Державної митної служби України про поновлення строку для пред`явлення до виконання постанови Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 28.04.2021 року по справі про адміністративне правопорушення №203/1339/21 відносно ОСОБА_1 за ст.471 МК України в частині конфіскації предметів правопорушення.

Заява обґрунтована тим, що постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2021 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, предмети порушення митних правил, вилучені протоколом про порушення митих правил №0025/11000/21, конфісковані у дохід держави.

23.02.2022 року постанова звернута для примусового виконання до Дніпровського відділу ДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), однак 25.04.2022 на адресу митниці надійшло повідомлення старшого державного виконавця Дніпровського відділу ДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 15.04.2021 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з пропуском встановленого строку пред`явлення виконавчого документу до виконання. У зв`язку з цим, представник митного органу просить поновити строк для пред`явлення постанови суду для примусового виконання.

Представник митниці до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив вирішити питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання без його участі.

Дослідивши матеріали справи та заяву про поновлення строку пред`явлення судового рішення до примусного виконання, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно статті 536 Митного кодексу України не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Статтею 303 Кодексу про адміністративні правопорушення України встановлено, що не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Тобто, постанова про накладення адміністративного стягнення може бути звернена до виконання лише протягом трьох місяців з дня її винесення.

28.04.2021 року постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська по справі №203/1339/21 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, предмети порушення митних правил, вилучені протоколом про порушення митих правил №0025/11000/21, конфісковані у дохід держави.

10 грудня 2021 року постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання постанови суду від 28.04.2021 року Дніпровську митницю Держмитслужби Запорізькою митницею та поновлено строк для пред`явлення до примусового виконання судового рішення від 28.04.2021 року, починаючи з 10 грудня 2021 року.

Поновлення пропущених строків на пред`явлення виконавчого документа до виконання можливе лише за наявності поважних причин його пропуску, які не залежали від волі стягувача.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які, у свою чергу, оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

Однак, причин пропуску строку для пред`явлення до виконання постанови, які б давали підстави суду вважати їх поважними та такими, що не залежали від дій органу, який повинен бути обізнаний про рішення, яке необхідно пред`явити до виконання, представником митниці в заяві не наведено.

Крім того, суд зауважує, що повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу митним органом отримано 25.04.2022 року, а заяву про поновлення строку пред`явлення його до виконання надіслано на адресу суду лише 25.07.2022 року.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоби виключити будь-який ризик свавілля.

Разом з тим Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що знаючи про судовий процес, учасник справи повинен в розумні інтервали часу вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого йому судового провадження.

В свою чергу, Запорізька митниця Державної митної служби України знаючи про судовий процес, не вжила заходів та не скористалася своїм правом для отримання засвідченої копії рішення та не спрямувала його на виконання у встановлені строки. Тобто, це свідомий процес пропуску строків, який був підконтрольний Запорізькій митниці Держмитслужби України і не мав об`єктивних перешкод для вчинення дій щодо пред`явлення до виконання рішення суду у встановлені законодавством строки.

Обставини даної справи свідчать про свідоме і цілеспрямоване затягування строків Запорізькою митницею Держмитслужби України, яка є суб`єктом владних повноважень, що свідчить про безпідставний пропуск строків для забезпечення виконання судового рішення.

Встановлені законами строки для вчинення певних дій покликані дисциплінувати суб`єктів правовідносин та впроваджують на практиці принцип юридичної визначеності та передбачуваності закону.

Ані Кодекс про адміністративні правопорушення України, ані Митний кодекс України, ані КПК України не передбачають умов та підстав для поновлення строків для пред`явлення постанов про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил до виконання.

Європейський суд з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008р. зазначає, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 29.10.2015 № 32053/13 «Справа "Устименко проти України"» зазначає, що національний суд задовольнив клопотання, не посилаючись при цьому на жодні конкретні обставини справи, і просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача "поважних причин" для поновлення пропущеного строку оскарження. Отже, національні суди, вирішивши поновити пропущений строк без наведення відповідних причин порушили принцип правової визначеності.

Згідно принципу більшої вірогідності, до якого вже звертався Верховний Суд, зокрема, у постанові Верховного Суду у справі №921/319/17-г/11 (11/Б-1042 (337/7-10) від 12.04.2018 р. наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У даному випадку принцип більшої вірогідності у сукупності з принципом розумності надає можливість зробити наступний висновок, що у Запорізькій митниці Державної митної служби України, за заявою якої вже поновлявся строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання, були відсутні об`єктивні перешкоди для його пред`явлення до виконання у встановлений законодавством строк.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви Запорізької митниці Державної митної служби України.

Керуючись ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 536 МК України, ст.303 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у задоволенні заяви представника Запорізької митниці Державної митної служби України пропоновлення строку для пред`явлення до виконання постанови Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 28.04.2021 року по справі про адміністративне правопорушення №203/1339/21 відносно ОСОБА_1 за ст.471 МК України.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетрвоська шляхом подання скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.М.Черваньова