ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/789/22 Справа № 199/3338/22 Суддя у 1-й інстанції - МАШКІНА Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю захисника Єлькіна В.Б., апеляційну скаргузахисника Єлькіна В.Б. в інтересах особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_1 , на постанову Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2022 року якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 496 гривні 20 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 08 червня 2022 року о 05 год. 25 хв. у м. Дніпро по пр. Слобожанському, 37 керував транспортним засобом Ford Scorpio, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом огляду за допомогою газоаналізатору Alkotest Drager 6820, тест №9345, результат якого становив 0,35 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2022 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх доводів вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог процесуального закону та порушення процедури проходження огляду на стан сп`яніння.

Вважає, що дії співробітників поліції не відповідали вимогам закону, оскільки ОСОБА_1 був безпідставно зупинений, дані про те, що останнім порушено ПДР, відсутні, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.121 КупАП складена формально, після проведеного огляду на стан сп`яніння, про що свідчить різниця в часі у вказаних протоколах.

Крім того зазначає, що у порушення вимог Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , в умовах незгоди з результатами огляду за допомогою газоаналізатору Драгер, проведеного на місці, ОСОБА_1 не було запропоновано та забезпечено проходження огляду в медичному закладі, а також правопорушника не було у встановленому порядку ознайомлено з результатами огляду.

Вказує на ймовірну похибку вимірювання, яка вбачається з суттєвої невідповідності температури повітря, зазначеній у висновку алкотестеру Драгер, тій яка була визначена даними метеорологічних спостережень на метеостанції у м. Дніпрі на відповідний час, що в свою чергу, на думку захисника, вплинуло і на результати тесту.

Також зазначає, що співробітниками поліції в порушення вимог Інструкції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника Єлькіна В.Б., який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; результатом огляду за допомогою газовналізатору Драгер 6820, згідно якому ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат вимірювання склав 0,35 проміле; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського; актом огляду на стан сп`яніння; рапортом поліцейського.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.9. Правил дорожнього руху України, згідно яким водієві забороняється зокрема керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи наявні докази, суд апеляційної інстанції, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що ними наявність у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом належними доказами, зокрема результатом огляду за допомогою приладу Драгер 6820, згідно якому ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат вимірювання склав 0,35 проміле.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння, встановлений ст. 266 КупАП, конкретизований затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Зокрема, пунктами 2, 6 Розділу І «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та п.п. 1-6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час огляду водія та складання протоколу про адміністративне правопорушення істотних порушень вказаних Порядку та Інструкції.

Що стосується доводів апелянта про те, що його підзахисного було безпідставно зупинено працівниками поліції, за відсутності підтвердження правомірності зупинки транспортного засобу під його керуванням, то належить зазначити, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено в порядку ст. 35 Закону України Про Національну Поліцію, а саме внаслідок виявлення не пристебнутого ременя безпеки водія, що вбачається з наявного у матеріалах провадження відеозапису, де працівниками поліції йому було повідомлено підставу зупинки, та за наслідками виявлення такого порушення складено відповідну постанову про адміністративне правопорушення, а тому доводи апелянта у цій частині є безпідставними.

Доводи апелянта стосовно того, що постанову про адміністративне правопорушення за ст. 121 КУпАП було складено безпідставно та формально, після проведення огляду на стан сп`яніння, про що свідчить, що час керування автомобілем ОСОБА_1 зазначений у постанові як 05:41 год., а в протоколі зазначено як 05:25 год., то слід зазначити, що згідно наявним матеріалам провадження, після зупинки ОСОБА_1 о 05:25 год. 08.06.2022 року, як зазначено у фабулі протоколу, було встановлено ознаки сп`яніння та проведено відповідну процедуру огляду на стан сп`яніння і складено протокол о 05:40 год., одночасно було складено і відповідну постанову за ч. 5 ст. 121 КУпАП, згідно якої її складено о 05:55 год. із зазначенням часу керування 05:41 год., проте дана розбіжність у часі, зазначеному у протоколі, є несуттєвою і не спростовує наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Що стосується доводів апелянта про сумнівність результатів огляду за допомогою приладу Драгер, яким було проведено огляд ОСОБА_1 , з огляду на відмунність між зазначеною на роздруківці результатів огляду температурою повітря, за якої проводилося його використання, а саме 240 С, та температурою, яка відома з даних архіву з інтернет-ресурсу метеорологічних спостережень, а саме 16-17,50 С, що у свою чергу, на думку захисту, вплинуло на остаточний результат вимірювання за допомогою газоаналізатору, то слід зазначити, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було встановлено з використанням спеціального технічного засобу з дотриманням відповідної процедури, результат вимірювання склав 0,35 проміле. У той же час відомості, надані захисником, отримані з інтернет-ресурсу метеорологічних спостережень, не є офіційними даними і не дають достатніх підстав для висновків ані про те, що вказана у них температура повітря відповідає температурі саме на місці і точно у час події, але не в іншому місці у межах м. Дніпра, де здійснювалося вимірювання з метою отримання даних для метеорологічної служби, ані про те, що несуттєва відмінність температури оточуючого повітря могла вплинути на результати вимірювання за допомогою спеціального газоаналізатору.

Також приймається до уваги, що огляд здійснювався у ранній час доби, на світанку, коли температура повітря стрімко підвищується, а отже точний час вимірювання з метою отримання даних для метеорологічної служби, який стороною захисту не підтверджений, має істотне значення. Крім того, на результати вимірювання газоаналізатором температури оточуючого середовища могла вплинути у бік збільшення показників і температура рук поліцейських та ОСОБА_1 , які тримали даний прилад.

Доводи апелянта стосовно того, що працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, є необгрунтованими, оскільки згідно відеозапису працівником поліції неодноразово було повідомлено ОСОБА_1 про неможливість подальшого керування ним автомобілем протягом доби та про необхідність викликати тверезого водія, при цьому такі відомості кореспондують і даним, зазначеним у рапорті поліцейського. Крім того, дана обставина стосується подальших дій поліцейських після складання протоколу про адміністративне правопорушення, а отже виходить за межі обставин, що мають значення для даного провадження, і не впливає на оцінку правильності оскаржуваної постанови.

Що стосується доводів апелянта стосовно того, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, то слід зазначити, що у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015 року проходження огляду в закладі охорони здоров`я проводиться тільки у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими. У даному випадку ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та будь якої незгоди з його результатом не висловив, що у свою чергу виключає необхідність направлення його для проходження додаткового огляду до установи охорони здоров`я.

Інші доводи апелянта апеляційний суд розцінює як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом істотних порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову місцевого суду залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Єлькіна В.Б. - залишити без задоволення.

Постанову Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2022 року у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КупАП залишити без змін

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця