ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/957/22 Справа № 205/9533/21 Суддя у 1-й інстанції - Скрипник К. О. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2022 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2022 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496,20 гривень.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 23 жовтня 2021 року о 22.15 год., в м. Дніпро на вул. Набережна Заводська, біля будинку № 30, керував автомобілем «Chevrolet Aveo», д/н НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено за допомогою приладу «Драгер 6820», результат складав 1,21 %.

В апеляційній скарзі особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2022 року щодо нього, скасувати її та прийняти нову постанову, якою протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №018969 від 24.10.2021 року повернути патрульній поліції для усунення порушень.

Стосовно пропущеного строку на апеляційне оскарження пояснює, що 21.02.2022 року суддя закрила судове засідання, пояснивши що за 5 днів він має прийти за рішенням. Саме рішення оголошено не було. У зв`язку з військовою агресією РФ він прибути до суду не зміг, поштою також нічого не отримав та у червні 2022 року подав відповідне клопотання про отримання рішення, яке отримав 16.06.2022 року, про що є розписка у матеріалах справи, після чого у 10-денний строк 27.06.2022 року подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що в суді першої інстанції він вину не визнавав, натомість подавав клопотання - пояснення, в яких вказував, що 23.10.2021 року о 22:15 годині на вул. Набережна Заводська у м. Дніпро мало місце ДТП з участю автомобіля Шевроле Авео, яким керував він, та автомобілем ОСОБА_2 , яким керував ОСОБА_3 . З апелянтом у транспортному засобі знаходилась вагітна дружина ОСОБА_4 . Хвилин за 10-15 з`явився екіпаж патрульної поліції, який ніхто не викликав. Намагався пояснити поліцейським, що учасники ДТП дійшли згоди щодо оформлення євро протоколу, однак це не дало результату, поліцейські склали на нього не тільки протокол за ст.124 КУпАП, але й протокол за ст. 130 КУпАП.

Зазначає ОСОБА_1 і про порушення поліцейськими під час складання протоколу вимог чинного законодавства, а саме:

- згідно рапорту рядового поліції ОСОБА_5 о 23:55 годині патруль у складі капрала ОСОБА_6 та ст. лейтенанта ОСОБА_7 під час патрулювання виявили ДТП. В той самий час протоколи по ст. 124 та ст. 130 КУпАП. складені одночасно о 01:30, однак час дтп вказано 22:15;

- шапка пояснення ОСОБА_8 заповнена явно іншою ручкою або у приміщенні, де не холодно ( ручка пише явно краще і колір чорнил більш насичений), а в його поясненнях підпис рядового ОСОБА_5 міститься на іншому аркуші.

- на чеку Драгера вказано, що прилад використано о 23:48 годині, тобто до того, як екіпаж поліції прибув на місце ДТП.

Крім того, вказує апелянт і на те, що заявляв у суді клопотання викликати для надання пояснень рядового поліції ОСОБА_5 , капрала поліції ОСОБА_6 та ст. лейтенанта поліції Рожук М.Ю., які оформляли протокол про адміністративне правопорушення ААБ №018969; витребувати з УПП у Дніпропетровській області відео з бодікамери ДМ 4683 з 22 00 23.10.2021 року до 02 00 24.10.2021 року, тож відео з камер УПП надало, але працівники УПП, що складали протокол, за викликом суду не з`явились.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи позицію апелянта щодо пропущеного строку на апеляційне оскарження, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та вважаю за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення були дотримані та виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, у їх сукупності, зокрема: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 018969 від 24.10.2021 року, рапортом інспектора УПП від 24.10.2021 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 23.10.2021 року, результат тесту 1,21 %, відеозаписом з нагрудних відео реєстраторів інспекторів Управління патрульної поліції.

Не є слушними посилання апелянта на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки відповідно до ч.3 ст. 266 КупАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як убачається з наданих матеріалів, ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 Drager №ARHK-0560, тест №2508, результат огляду склав 1,21 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився (а.с.6), підписав протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого будь-яких заперечень щодо результату огляду не мав, будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 предявляв вимогу про направлення його до закладу охорони здоров`я матеріали справи не містять.

Таким чином, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 018969 від 24.10.2021 року водієві ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто порушення п. 2.9а ПДР, що підтверджується у відповідності до вимог ч.1 ст.251 КУпАП, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом з бодікамери працівників поліції, показаннями технічних приладів на відміну від порушення водієм п. 2.5 ПДР, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке також тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 130 КупАП, та встановлені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735 ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені уповноваженою особою, фіксуються у протоколі про адміністративне правопорушення.

Що стосується посилання апелянта на неповноту судового розгляду, яка полягала у тому, що судом не були допитані заявлені ним свідки, апеляційний суд вважає його необґрунтованим, оскільки матеріали провадження містять достатньо доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, до того ж, як вказує сам апелянт, ці свідки викликалися судом, втім у судове засідання не з`явилися.

Крім того, той факт, що час складання працівниками поліції протоколу не узгоджується з часом проходженням огляду на стан алкогольного сп`яніння не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, до того ж, певні невідповідності в цій частині, на що є посилання в поданій апеляційній скарзі, не спростовують факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, який підтверджується наданими до суду матеріалами.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву, а в апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, що цілком узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Місцевий суд наклав стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у строк, передбачений ст.38 КУпАП, підстав для закриття провадження у відповідності до п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у апеляційного суду немає.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, тому оскаржувану постанову суду слід залишити без змін, а подану на неї апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2022 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2022 року в справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко