Справа № 489/423/22
Провадження № 3/489/645/22
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

23 серпня 2022 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Гриненко Михайло Вікторович, розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №297732 від 11.01.2022 ОСОБА_1 інкримінується, що 07.01.2022 об 11.25 год. в м. Миколаєві, Інгульський район, шосе Херсонське, перехрестя з вул. 1-а Лінія, він керував транспортним засобом марки «KIA OPTIMA», державний номерний знак НОМЕР_2 , з не пристебнутим ременем безпеки, а також з ознаками сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук та відповідно до висновку №21 від 07.01.2022 лікаря МОЦПЗ МОР, остаточний діагноз встановити неможливо у зв`язку з відмовою від лабораторного обстеження, посилаючись на відсутність фізіологічного бажання сечовиділення, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Також надав суду письмові пояснення, в яких вину у вчиненому правопорушенні не визнає, оскільки не перебував в стані будь-якого сп`яніння. На вимогу поліцейського ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, проте у зв`язку з відсутністю фізіологічного бажання йому цього не вдалось. Тому просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протокол про адміністративне правопорушення; висновок, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 21 від 07.01.2022; переглянувши відеозаписи з нагрудного відеореєстратора поліцейського, на яких зафіксовано, зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , його перебування в приміщенні КНП "МОЦПЗ" МОР та проходження медичного огляду на стан сп`яніння, суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 2, 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ та МВС. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Iнструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України N 1452/735 від 09.11.2015 р., у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з пунктами 12, 13 розділу ІІІ вищевказаної Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а також для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Інкримінована протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я спростовується дослідженими в судовому засіданні відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та висновком КНП "Миколаївський обласний центр здоров`я" МОР № 21 від 07.01.2022 року,відомості з яких узгоджуються між собою, з яких вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, де йому було запропоновано здати для лабораторних досліджень біологічне середовище у виді сечі, надати яку останній не зміг через відсутність фізіологічного бажання сечовиділення, при цьому відсутність фізіологічного бажання не є відмовою в контексті положень диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП від проходження огляду, яка за своєю природою є вольовою дією та свідчить на свідоме умисне ухилення особи від проходження огляду на стан сп`яніння. Натомість зазначена у висновку лікаря відсутність фізіологічного бажання сечовиділення особи свідчить про те, що особа не відмовлялася від проходження огляду (не проявляла активних дій), а не могла зробити цього через особливості її організму в даній конкретній ситуації.

При цьому з відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово намагався здати сечу, вживаючи велику кількість води та виконуючи фізичні вправи відповідно до рекомендацій лікаря, який проводив його огляд на стан наркотичного сп`яніння, однак не зміг цього зробити через відсутність фізіологічного бажання сечовиділення.

Тому за вказаних обставин неможливості надання ОСОБА_1 для проведення дослідження на виявлення стану наркотичного сп`яніння біологічного середовища у виді сечі, лікар, який проводив огляд відповідно до пунктів 12, 13 Р. ІІІ Iнструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, був зобов`язаний для проведення дослідження взяти у ОСОБА_1 інші види біологічного середовища у виді слини та змивів з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а також кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки вищезазначених біологічних середовищ.

Проте з відеозапису вбачається, що лікарем не була дотримана вказана процедура огляду, а лише зазначено в акті огляду про неможливість встановлення остаточного діагнозу щодо перебування особи в стані наркотичного сп`яніння через відсутність у неї фізіологічного бажання сечовиділення.

Також протокол про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, не містить викладу того, які саме дії вчинялися водієм з метою ухилення від огляду в закладі охорони здоров`я, окрім зазначення у ньому про відсутність в особи фізіологічного бажання сечовиділення, яке, як зазначалося вище, не є активною дією та належить до індивідуальних особливостей організму людини. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складений без залучення двох свідків, присутність яких відповідно до вказаних положень зазначеного нормативного акту є обов`язковою.

Згідно зі ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Системний аналіз вказаних положень КУпАП вказує на те, що підставою порушення відносно особи провадження про вчинення нею адміністративного правопорушення є складення уповноваженою посадовою особою відносно такої особи протоколу про адміністративне правопорушення, який, виходячи з імперативності положень ст. 254 КУпАП, в обов`язковому порядку має бути складений в присутності особи, яка вчинила правопорушення, не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її виявлення.

Проте з матеріалів справи вбачається, що інкриміноване протоколом діяння було вчинене 07.01.2022, що вказує на те, що особа, яка на думку посадової особи, що склала протокол, вчинила інкриміноване протоколом порушення, була виявлена саме 07.01.2022, у зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення відносно вказаної особи мав бути складений не пізніше двадцяти чотирьох годин із вказаної дати.

Однак протокол про адміністративне правопорушення було складено лише 11.01.2022, тобто після спливу чотирьох днів з моменту вчинення (виявлення) інкримінованого особі порушення, незважаючи на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, була виявлена в день виявлення порушення, що підтверджується матеріалами справи. При цьому протокол не містить зазначення будь-яких причин того, у зв`язку з чим він був складений з порушенням строку, вказаного у ст. 254 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Із пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» вбачається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, дослідивши усі обставини справи в їх сукупності та оцінюючи зібрані у справі докази, суддя вважає, що матеріалами справи не доведено наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, події та складу інкримінованого адміністративного правопорушення, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчиненого діяння не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Зазначене є підставою для закриття провадження у справі через недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з недоведеністю належними доказами складу такого адміністративного правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог закону і не дає змоги встановити винуватість особи в інкримінованому їй правопорушенні, та до протоколу не додано доказів вчинення адміністративного правопорушення, що не дає змоги встановити винуватість особи в інкримінованому їй правопорушенні, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол, є необґрунтованим належним чином та суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

Керуючись статтями 247, 252, 280, 283, 291, 294 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Гриненко