ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/659/22 Справа № 212/1943/22 Суддя у 1-й інстанції - Власенко М.Д. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П. у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянувши апеляційну скаргу адвоката Губара А.Л. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2022 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого начальником цеху у ТОВ Рудомай, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, працюючого у військовій частині, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП,

ВСТАНОВИВ:
Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2022 року визнано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано винними за наступних обставин.
03 квітня 2022 року о 15-00 години у місті Кривий Ріг, Покровському районі по вулиці Десантна, 1а, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toyota Auris д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, розміткою, не дотримався безпечної дистанції, в результаті здійснив наїзд на перешкоду, а саме транспортний засіб Audi А6 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.3б, 12.1, 13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
03 квітня 2022 року о 15-10 години у місті Кривий Ріг, Покровському районі по вулиці Десантна, 1а, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем Audi A6 д.н.з. НОМЕР_2 , перестроювався з крайньої правою смуги для руху у крайню ліву смугу та не переконався, що це буде безпечним, не надав дорогу транспортному засобу Toyota Auris д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , що рухався у попутному напрямку по тій смузі на яку він перестроювався, в результаті чого відбулось зіткнення. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.10.1, 10.3 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КупАП.

В апеляційній скарзі адвокат Губар А.Л. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.05.2022 року в частині визнання винним водія ОСОБА_1 та прийняти в цій частині нову постанову про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суддя не здійснив повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин у даній справі, оскільки, обґрунтував своє рішення всупереч наявним доказам у справі.
Зазначає, що відповідно до матеріалів справи (пояснення водіїв, схема ДТП, фотознімки), водій ОСОБА_1 , керуючи своїм автомобілем в лівій крайній смузі на швидкості приблизно 50 км/год., готувався до повороту вліво, перебуваючи на відстані приблизно 100 метрів від повороту дороги. Свідки ОСОБА_3 , яка перебувала в автомобілі Тойота, а також пішохід ОСОБА_4 надали судді показання, відповідно до яких водій автомобіля Ауді ОСОБА_2 , рухаючись позаду автомобіля Тойота, звуковими сигналами намагався змусити водія ОСОБА_1 перестроїтись в праву смугу, надавши тим самим можливість здійснити випередження з лівої сторони.
Вказує на те, що водій ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснював, що не міг здійснити перестроювання вправо, оскільки готувався до маневру повороту вліво з лівої смуги. Обурившися з цього приводу, водій ОСОБА_2 здійснив хуліганський вчинок, а саме випередив автомобіль Тойота по правій смузі та раптово перестроївся на ліву смугу, внаслідок чого між автомобілями виникла дистанція не більше 3-х метрів, та одразу здійснив екстрене гальмування до повної зупинки. Як пояснив в судовому засіданні водій ОСОБА_2 він дійсно здійснив екстрене гальмування на протязі не більше 3-х секунд до повної зупинки одразу після перестроювання в ліву смугу. Тобто, існуюча перед зіткненням дистанція у 3 метри не обиралась водієм ОСОБА_1 на власний розсуд, а була утворена діями іншого учасника дорожнього руху - водія ОСОБА_2 . В постанові суддя не обґрунтував, чи міг водій ОСОБА_1 можливість встигнути зупинити свій автомобіль після виникнення раптової перешкоди на шляху прямування виходячи з існуючих обставин події, натомість всупереч вимогам ст. 273 КУпАП зазначив у постанові, що не вбачає підстав для призначення експертизи у справі.
На думку апелянта, зазначені факти виключають наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП, тобто порушення ним вимог п.п. 2.3 "б", 12.1, 13.1 щодо не обрання безпечної дистанції, про що помилково зазначено в протоколі. Натомість суддя під час винесення оскаржуваної постанови наведеного вище не врахував, в постанові не обгрунтував, з яких мотивів відхилив показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - очевидців дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги ст. ст. 251, 272 КУпАП та обмежився лише загальним твердженням про наявність вини водія ОСОБА_1 безвідносно до встановлених обставин.

Даною постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2022 року було також визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП ОСОБА_2 . В цій частині постанова суду першої інстанції була залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 червня 2022 року.
Наразі постанова Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2022 року оскаржується лише адвокатом Губаем А.Л. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвокат Губар А.Л. не з`явилися, надіслали на адресу суду заяву про слухання справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
У відповідності до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.
Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Відповідно до вимог п.2.3 б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з вимогами п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Як витікає з приписів п.13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.
На думку апеляційного суду вина ОСОБА_1 дійсно підтверджується наступними доказами, а саме: схемою місця ДТП з фототаблицею, яка підписана обома водіями; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких 03 квітня 2022 року о 14-55 годині він рухався по вулиці Десантна зі сторони зупинки Крес зі швидкістю 50 км/год у лівій смузі, готувався до повороту наліво до свого двору. В цей час до нього близько під`їхав транспортний засіб Audi A6 д.н.з. НОМЕР_2 та почав сигналити, щоб його пропустили, при цьому права смуга для руху була вільною. Оскільки йому потрібно було повертати через 100 м він залишився у лівому ряду. Транспортний засіб Audi A6 різко обігнав його з правою сторони, виїхав на його смугу та загальмував, чим спровокував ДТП. Вину не визнає, оскільки через дії водія Audi A6 у нього не було можливості уникнути зіткнення; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , згідно яких 03 квітня 2022 року о 14-55 годині вона їхала із своїм чоловіком ОСОБА_5 по вулиці Десантна зі сторони зупинки Крес зі швидкістю 50 км/год. Позаду рухався автомобіль Audi A6 д.н.з. НОМЕР_2 та сигналив, щоб йому поступилися дорогою. Оскільки їм через 100 м потрібно було повертати ліворуч, ОСОБА_5 не поступився дорогою, на що водій транспортного засобу Audi A6 різко обігнав їх автомобіль та різко загальмував, чим спровокував ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_2 з яких вбачається, що 03 квітня 2022 року о 15-00 годині він рухався на автомобілі Audi A6 д.н.з. НОМЕР_2 по вулиці Десантна у напрямку вулиці Електрозаводська. По пішохідному переходу перебігала собака, він зупинився та пропустив її, в результаті чого в нього в`їхав автомобіль Toyota Auris д.н.з. НОМЕР_1 . Його швидкість не перевищувала 40 км/год. В результаті зіткнення на його автомобілі пошкоджено задній бампер.
Таким чином апеляційний суд приходить до висновку, що надані матеріали містять достатньо доказів для вирішення справи по суті, які були належним чином оцінені судом за його внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При розгляді даної справи суд першої інстанції повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість обох водіїв, і ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з огляду на що твердження апелянта щодо відсутності в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, не узгоджується із матеріалами адміністративного провадження та наявними в них доказами.
До того ж, інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, були предметом розгляду судом першої інстанції, за результатами якого вони належним чином перевірені та стосовно них надано висновки, з якими погоджується й суд апеляційної інстанції.
На переконання апеляційного суду висновок суду першої інстанції стосовно доведеності в даному випадку взаємної вини, тобто того, що дії водія ОСОБА_1 , як і дії водія ОСОБА_2 перебувають у причинно наслідковому зв`язку з настанням даної ДТП, є законним та обгрунтованим.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Таким чином, оскільки матеріали адміністративної справи не містять жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, і суду апеляційної інстанції таких не було надано, підсумовуючи викладене, приходжу до висновку, що суд першої інстанції розглянув справу з дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, перевірив докази під час судового розгляду на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КупАП, і прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 , як і ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Губара А.Л. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2022 року в справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду Г.П. Слоквенко