Справа № 204/4464/22
Провадження № 3/204/2192/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2022 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Приваліхіна А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі матеріали справ про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає у буд. АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

05 липня 2022 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла справа про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Протоколами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 липня 2022 року справу передано у моє провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 249307 від 22 червня 2022 року, ОСОБА_1 , 22 червня 2022 року у 12 годині 10 хвилин на перехресті вул. Сєченевої та пров. Проектного, керуючи транспортним засобом Ford Edge, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті рівнозначних доріг не надав переваги в русі транспортному засобу ВАЗ 2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка наближалася праворуч, та скоїв з нею зіткнення. При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.12 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

21 липня 2022 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшли письмові заперечення адвоката Авраменка О. на протокол про адміністративне правопорушення (а. с. 17-25) в яких він зазначає про те, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсним обставинам справи.

В обґрунтування заперечень вказує, що при розгляді даної події працівники поліції допустилися помилки, оскільки перехрестя вул. Сєченевої та пров. Проектного не є перехрестям рівнозначних доріг, з тих підстав, що на вказаному перехресті вказані дороги мають різне дорожнє покриття. Так, зокрема вул. Сєченова має асфальтоване покриття, відтак є головною дорогою, а пров. Проектний такого покриття не має, тому вважається другорядною дорогою. Таким чином, саме водій транспортному засобу ВАЗ 2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , знаходячись на другорядній дорозі, повинна була надати дорогу транспортному засобу Ford Edge, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . З цих підстав, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП складений безпідставно, оскільки останній не порушував вимоги п. 16.12 ПДР. Тому, прохає суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні, ОСОБА_1 вину не визнав. Надав пояснення аналогічні тексту письмових заперечень на протокол. Додатково пояснив, що по вказаній дорозі він їздить щодня, а відтак він щодня проїздить через перехрестя вул. Сєченевої та пров. Проектного, однак жодного разу в нього не було такої ситуації, щоб водії, виїжджаючи з другорядної дороги з пров. Проектного на перехрестя з головною дорогою на вул. Сєченової, не надали йому дорогу. Вказав, що працівники поліції під час складання цього протоколу навіть не оглянули місцевість, що в свою чергу призвело до хибного висновку про порушення ним ПДР. Більш того, зазначив, що він обурений незнанням поліцейськими загальних положень ПДР щодо визначення понять головної та другорядної дороги.

У судовому засіданні інспектор взводу № 1 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Дніпропетровській області ДПП Талєв А.А. щодо обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 249307 від 22 червня 2022 року, пояснив наступне. Так, вказав на те, що перехрестя вул. Сєченевої та пров. Проектного є нерегульованим, на ньому відсутній світлофор, а також знаки пріоритету, а тому він вважає, що це перехрестя рівнозначних доріг. Щодо того, що вказані дороги мають різне дорожнє покриття, він зазначив, що дорога по пров. Проектному має незрозуміле покриття, вона не є асфальтованою, при цьому, вона не є і ґрунтовою. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення керувався відсутністю на вказаному перехресті знаків пріоритету та світлофору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3 , адвоката Авраменка О. та інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Дніпропетровській області ДПП Талєва А.А., відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності доходжу висновку про закриття провадження по справі за наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Нормами ст. ст. 245, 280 КУпАП визначено, що під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Приписами ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до вимог п. 2 розділу 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року, передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 249307 від 22 червня 2022 року, зазначені відомості про те, що ОСОБА_1 відмовився від писання даного протоколу, а відмова зафіксована на відеозаписі БК 470464, однак вказаний відеозапис до матеріалів справи не долучений.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням дорожньо-транспортної пригоди.

У п. 26 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Пунктом 16.12 ПДР передбачено, що на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв.

При цьому, вимогами п. 1.10 ПДР визначено, що автомобільна дорога, вулиця (дорога) частина території, в тому числі в населеному пункті, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, і обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій).

Головна дорога дорога з покриттям відносно ґрунтової або та, що позначається знаками 1.22 «Перехрещення з другорядною дорогою», 1.23.1 «Прилягання другорядної дороги з правого боку», 1.23.2 «Прилягання другорядної дороги з лівого боку», 1.23.3 «Прилягання другорядної дороги з правого і лівого боку», 1.23.4 «Прилягання другорядної дороги з лівого і правого боку», 2.3 «Головна дорога».

Тобто, дорога з покриттям є головною щодо дороги без покриття.

Перехрестя місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Перехрестя можуть мати різну конфігурацію. Але це не впливає на правила їх проїзду.

Перед проїздом перехрестя водій повинен визначити: має він перевагу руху чи повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по перехрещуваній дорозі. В залежності від того, чи є перехрестя рівнозначним чи нерівнозначним, регульованим чи нерегульованим буде залежати порядок його проїзду транспортним засобом.

Приписами п. 16.11 ПДР визначено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

З матеріалів справи, зокрема фототаблиць (а. с.23-25) вбачається, що до вул. Сєченової прилягає пров. Проектний, що утворює між собою «Т-подібне» перехрестя вказаних доріг, на якому відсутній світлофор та знаки пріоритету. При цьому, з вказаних фототаблиць чітко видно, що вул. Сєченова має асфальтоване дорожнє покриття, тоді коли дорога по пров. Проектному асфальтного покриття не має, вона засипана сумішшю землі з домішками шлаку, відпрацьованого асфальту та бетону.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що на перехресті вул. Сєченової та пров. Проектного, дорога по вул. Сєченовій є головною по відношенню до пров. Проектного, а відтак це перехрестя нерівнозначних доріг.

Таким чином, на перехресті нерівнозначних доріг, саме водій транспортного засобу ВАЗ 2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 , яка рухалася по другорядній дорозі, повинна була виконати вимоги п. 16.12 ПДР та дати дорогу транспортному засобу Ford Edge, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі.

Отже, працівниками поліції в протоколі серії ААД № 249307 від 22 червня 2022 року не вірно визначено вихідні дані адміністративного правопорушення, зокрема те, що вказане перехрестя є перехрестям рівнозначних доріг, що в свою чергу призвело до хибного висновку про порушення ОСОБА_1 вимог п. 16.12 ПДР.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені норми законодавства та правові позиції закріплюють те, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Суд враховує правові висновки Верховного Суду України, викладені, зокрема, у постанові № 5-218кс15 від 05 листопада 2015 року, відповідно до яких відповідальність, передбачена ст. 286 КК України та 124 КУпАП, має подібну природу походження, однак відмінні своїми наслідками.

З огляду на викладене, суд вбачає, що фактичні обставини справи не відповідають суті адміністративного правопорушення, викладеної у протоколі, що суперечить вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, що уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, перелік яких визначено у ст. 255 КпАП України.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу органу правосуддя, як незалежного арбітра, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia", рішення від 30.05.2013 року, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає те, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Згідно із приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суду не надано жодного доказу, що ОСОБА_1 були порушені будь-які правила дорожнього руху, при цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Всі докази, які були наданні суду, вказують на невірне визначення працівниками поліції вихідних даних дорожньо-транспортної пригоди та вказують на порушення водієм ОСОБА_2 п. 16.12 ПДР, що безпосередньо і спричинило вказану пригоду.

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, приходжу до переконливого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі ст. 247 КУпАП України, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом 10 днів зо дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя А.І. Приваліхіна