Справа № 187/613/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 серпня 2022 року смт Петриківка

Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Говоруха В.О., розглянувши матеріали, що надійшли із відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає: АДРЕСА_2 , працює: директор КЗ «Гімназія № 10» Кам`янської міської ради, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за участі ОСОБА_1 його захисника адвоката Скрипнік Ю.О.,-

В С Т А Н О В И В :

22.06.2022 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшли справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом встановлено, що 27.05.2022 о 11-00 годині в с. Миколаївка по вул. Центральній № 149, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Фіат номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота. В присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду в мед закладі у встановленому порядку, а також на місці за допомогою алкотестеру «Драгер».

Вказаними діями ОСОБА_1 допустив порушення вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив проти факту правопорушення стверджуючи про відсутність у нього ознак сп`яніння і вказуючи про те, що визнання ним своєї вини під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відбулося в результаті застосування до нього психологічного тиску, так як працівники поліції погрожували йому вилученням автомобіля на потреби ЗСУ. ОСОБА_1 зазначив, що він дійсно напередодні вживав алкогольні напої, а саме коньяк в кількості, близько 250 г, однак вважає, що на час керування автомобілем він не мав жодних ознак алкогольного сп`яніння. Просить врахувати, що від хвилювання в нього підвищився артеріальний тиск та він має хронічне захворювання органів травлення, що і могло викликати у працівників поліції помилкове враженням про наявність ознак алкогольного сп`яніння. Визнає здійснення працівниками поліції відеозапису в присутності двох свідків, під час надання пропозиції пройти огляд на встановлення стану сп`яніння.

Вирішуючи питання про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з наступного:

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Склад правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КпАП України, передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 (далі ПДР) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в абзаці третьому пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Суд, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши покази свідків і матеріали справи, дослідивши відеозапис з нагрудної камери працівника поліції та оцінивши на предмет належності та допустимості надані суду докази, а їх сукупність з точки зору достатності, вважає, що факт скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винність в його вчиненні ОСОБА_1 , поза розумним сумнівом, доказана повністю та підтверджується зібраними по справі доказами.

При визначенні доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, судом враховано позиція ЄСПЛ щодо розуміння доведеності вини поза розумним сумнівом сформованим в рішенн «Коробов проти України», 2011 рік п. 65, де зазначено, що суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. А також в рішенні «Авшар проти Туреччини», де зазначено таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 112193 від 27.05.2022 за ч.1 ст. 130 КУпАП, 27.05.2022 о 11-00 годині в с. Миколаївка по вул. Центральній № 149, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Фіат номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота. В присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду в мед закладі у встановленому порядку, а також на місці за допомогою алкотестеру «Драгер». Свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

До вказаного протоколу долучено акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому зазначено, що підставою для такого огляду є наявність ознак алкогольного сп`яніння; при цьому огляд не проведено так як ОСОБА_1 відмовився від його проходження. В даному акті зазначено, що свідками огляду є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Судом досліджено відеозапис, який містить відеозапис факту відмови ОСОБА_1 , в присутності двох свідків, від проходження огляду на стан сп`яніння за допомого приладу газоаналізатора «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу з визнанням ОСОБА_1 факту попереднього вживання алкоголю та керування автомобілем.

Розписка ОСОБА_4 про отримання від працівників поліції автомобіля Фіат до витверезіння ОСОБА_1 .

Вказані докази послідовні та узгоджуються між собою.

Крім того, судом досліджено покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_5 підтвердила, що перебувала в автомобілі, яким керував ОСОБА_1 в якості пасажира в той час коли його зупинили працівники поліції. Вона не підходила та не чула зміст розмови ОСОБА_1 і працівників поліції. ОСОБА_1 їй пояснив, що не пройшов огляд на встановлення стану сп`яніння так як працівники поліції не мали при собі відповідний алкотестер.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що на прохання ОСОБА_1 прибув до місця зупинки останнього працівниками поліції та керував автомобілем, нележним ОСОБА_1 до його домоволодіння так як працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачений ст. 266 КпАП України, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція №1452/735) та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395).

Статтею 266 КпАП України встановлено, зокрема, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, згідно п.2 і 3 Розділу 1 Інструкції № 1452/735 визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За вказаного суд відзначає, що виключно до дискреційних повноважень поліцейського віднесено виявлення наявності чи відсутності ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, що є підставою для проходження відповідного огляду.

Отже, суд вважає безпідставним твердження сторони захисту про відсутність таких ознак сп`яніння у ОСОБА_1 з посиланням на покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які пояснили, що таких ознак не помітили. Для доведення чи спростування вказаного факту суд вважає покази свідків неналежними та недопустимими доказами.

За вказаного суд вважає безпідставним клопотання сторони захисту про виклик до суду свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 для перевірки наявності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння.

При цьому суд зауважує, що ОСОБА_1 визнає факт вживання алкогольних напоїв напередодні ввечері, перед керування автомобілем.

Суд вважає безпідставним посилання сторони захисту на, можливо, помилкове визначення працівниками поліції наявності ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 через наявність у нього ряду хронічних захворювань органів травлення та різке підвищився артеріального тиску пов`язане з хвилюванням, так як працівниками поліції виявлено самерізкий запах алкоголю з порожнини рота як ознаку алкогольного сп`яніння, що не може бути пов`язано з вказаними захворюваннями.

Крім того, матеріали справи, зокрема відеозапис та письмові пояснення ОСОБА_1 не містять жодної вказівки на наявність такого захворювання та про можливі хибні ознаки алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи твердження ОСОБА_1 про визнання ним вини та відмову від проходження огляду через застосування до нього психологічного тиску, суд виходячи зі змісту відеозапису, дослідженого в судовому засіданні і вважає таке твердження неспроможним, оскільки за змістом відео ОСОБА_1 вільно в присутності свідків визнає факт правопорушення та відмовився від огляду на стан сп`яніння.

Твердження сторони захисту про відсутність у працівників поліції алкотестера для проходження огляду на місці зупинки автомобіля, з посиланням на відсутність в протоколі відомостей, що його ідентифікують, суд вважає безпідставними так як номер та серія алкотестера визначена в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Судом не виявлено неточності чи виправлень в протоколі про адміністративне правопорушення, що можуть впливати на з`ясування обставини даного правопорушення та свідчасть про недопустимість протоколу як доказу в даному провадженні і його невідповідність Інструкції № 1395.

За результатом оцінки досліджених доказів суд приходить до висновку про доведеність в судовому засіданні факту керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та ухилення шляхом відмови, всупереч вимогам п.п. 2.5 ПДР, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки про таке свідчать наведені матеріали провадження.

До пояснень ОСОБА_1 в частині заперечення своєї винуватості у вчиненні правопорушення суд відноситься критично, розцінюючи її як обраний спосіб захисту, направленим на уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки такі відомості спростовуютьсядослідженими судом доказами.

Інші аргументи на які посилається ОСОБА_1 та його захисник не мають правового значення для визначення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення і не спростовують наведених висновків суду.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на порушника за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. на користь держави (реквізити: отримувач: ГУК у Днiпр-кiй обл/ Дн-ка обл/ 21081300, р/р UA0004001, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37988155, банк отримувач: Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху») з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф повинен бути сплачений добровільно протягом 15 діб.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість грн. 20 коп.) на користь держави (реквізити: отримувач коштів ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106, Призначення платежу «Судовий збір по справі про адміністративне правопорушення»).

Термін пред`явлення виконавчого документа становить три місяці з наступного дня після набрання постанови про накладення адміністративного стягнення законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя: В. О. Говоруха