Дата документу Справа № 310/6276/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №310/6276/21 Головуючий в 1 інст. Троценко Т.А.
Провадження №33/807/152/22 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 серпня 2022 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Гамова В.В., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та адвоката Гамова В.В. на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 6 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого шахтарем, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 12.07.2021 року о 02 год. 05 хв. в м. Бердянську по вул. Перлинна, 2 ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 11183 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода. Продув алкотестер «Драгер 0565», результат якого склав 1,52 %. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 та адвоката Гамов В.В. звернулися до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначили, що вказану постанову вважають незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних обставин. Так, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння співробітниками поліції жодним чином не було підтверджено. Звертають увагу, що ОСОБА_1 фактично пройшов огляд на стан сп`яніння, продувши на місці в алкотестер Драгер. Таким чином, співробітниками поліції та судом у постанові не правильно зафіксовані об`єктивна сторона адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , що унеможливлює його притягнення до адміністративної відповідальності за вказаним вище адміністративним протоколом. Крім того, як у протоколі, так і постанові суду вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за показники Драгера у відсотках, а не у промілях. Апелянти вказують, що ОСОБА_1 не було роз`яснено процесуальних прав, при огляді не було задіяно двох понятих, водія не було відсторонено від подальшого керування транспортним засобом, а відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) містять суттєві переривання запису, є неповними і не створюють реальної картини щодо фіксації події вчиненого адміністративного правопорушення. Також, в ході судового розгляду справи не було опитано всіх свідків та поліцейських. Просять постанову суду скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, а також присутність захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Гамова В.В., який зазначив про можливість розгляду апеляції за відсутності ОСОБА_1 , вважаю за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку представника - адвоката Гамова В.В., який підтримав апеляційну скаргу,перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 103947 від 12.07.2021 року, роздруківкою тесту № 1838 Alkotest 6810 «Drager» з результатом 1,52 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія, відеозаписом з місця зупинки водія ОСОБА_1 .

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначено ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Порядком).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Так, із відеозапису вбачається, що працівники поліції їдуть за транспортним засобом, який зупиняється і з нього виходять два чоловіки, зокрема з водійської двері, як пізніше було встановлено ПІБ чоловіка, виходить саме ОСОБА_1 . Після чого, працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці, на що останній погодився. Після чого, працівник поліції надає ОСОБА_1 трубку, і останній її продуває, в результаті чого зафіксовано показник: 1,52 промілезмісту алкоголю у крові. На запитання працівника поліції проїхати у медичний заклад ОСОБА_1 відповів відмовою.

Отже, доводи щодо не підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння повністю спростовуються відеозаписом події.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги, що невірно зафіксовано об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд виходить з наступного.

Так, з відомостей зазначених у протоколі відносно ОСОБА_1 дійсно зазначено порушення вимог п. 2.5 ПДР, проте за викладеними фактичними обставинами, ОСОБА_1 притягнуто саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено відеоматеріалом про проведення огляду ОСОБА_1 за допомогою спец приладу Драгер, результат якого склав 1,52 проміле.

Отже, на переконання апеляційного суду зафіксована на відео файлі інформація є достатньою для розуміння обставин щодо керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, порушень порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП та Інструкцією № 1452/735 від 09 листопада 2015 року апеляційним судом не встановлено.

Доводи апеляції про те, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за показники Драгера у відсотках, а не у промілях спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, результат показав 1,52 %0.

Посилання щодо не роз`яснення прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності необґрунтовані, оскільки ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП були роз`яснені, про що міститься його підпис у протоколі.

Твердження щодо відсутності свідків при огляді не є підставою для визнання процедури проведеного огляду таким, що не відповідає вимогам ст. 266 КУпАП у зв`язку з наступним.

Так, за ч. 2 ст. 266 КУпАП в редакції, яка вже діяла станом на час скоєння даного правопорушення, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із відеозаписів, які відтворюють обставини події, поліцейськими було застосовано технічні засоби відеозапису, а тому присутність двох свідків при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не обов`язкова.

Твердження апелянта про недопустимість наявного у справі відеозапису через те, що він має перерви є безпідставним, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, а саме: рух автомобіля; його зупинку; проведення огляду ОСОБА_1 за допомогою спец приладу Драгер на місці зупинки, пропозиція поліцейського проїхати до медичного закладу.

Апеляційний суд зауважує, що переривання в часі запису є незначною та не впливає на сприйняття цілісності фіксування правопорушення і дій поліцейських при складанні протоколу.

Відсутність у матеріалах справи даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не спростовують встановленого судом першої інстанції факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 та адвоката Гамова В.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 6 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАПзалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник