Провадження 3/557/495/2022
Справа 557/744/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2022 року

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Пацко Д.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від відділення поліції №5 Рівненського районного управління ГУНП в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

16.06.2022, поліцейським СРПП ВП №5 РРУП ГУНП в Рівненській області було складено протокол серії ААД №062265 від 16.06.2022 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

З протоколу вбачається, що 16.06.2022 о 00 год. 46 хв. в А/Д Мятин-Глинки, водій ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від огляду на визначення стану сп`яніння місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest №6810 та проведення такого огляду у медичному закладі, відмовився.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До початку судового засідання, ОСОБА_1 подав до суду заперечення до протоколу про адміністративне правопорушення, згідно якого, останній вину не визнає, при цьому зазначає, що транспортним засобом не керував, оскільки той був у несправному стані, з вимкненим двигуном та незамкненими на ключ дверима. Вказує і на те, що матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками або у стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнає, посилаючись на обставини, викладені в запереченні, просив провадження у справі закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи в судовому засіданні, суд прийшов до наступних висновків.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді, за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст.ст.252,280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення « поза розумним сумнівом » ( рішення ЄСзПЛ « Авшар проти Туреччини »). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію прозахист правлюдини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом » ( рішення від 18 січня 1978 року у справі « Ірландія проти Сполученого Королівства » ( Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Інспектором поліції, як докази винуватості ОСОБА_1 були надані наступні документи: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №062265 від 16.06.2022 (а.с. 1,2); направлення водія на огляд в медичний заклад та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3,4), висновок щодо результатів медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння №23 (а.с. 5) відстороненням від керуванням транспортного засобу, де зазначено, що ОСОБА_1 від підпису відмовився (а.с.6), копія протоколу про адміністративне затримання серії АЗ №016367 від 16.06.2022 та відеодиском.

Підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №062265 від 16.06.2022 відносно водія ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП стало те, що останній відмовився від огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest №6810 та проведення такого огляду у медичному закладі.

Керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності заст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Однак, інспектором поліції не надано доказів, які б доводили той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Окрім того, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, який доданий до матеріалів справи, не доведено той факт, ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Вказаний відеозапис засвідчує лише той факт, що ОСОБА_1 вказує на те, що не він керував транспортним засобом, не є водієм, та те, що ТЗ в несправному стані, а також відмова останнього від огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest №6810 та проведення такого огляду у медичному закладі.

Оцінюючи протокол на предмет його обґрунтованості, суддя доходить висновку, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено ОСОБА_1 , жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

Водночас, долучений працівниками поліції до матеріалів справи, висновок щодо результатів медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння №23, де зазначено, що ОСОБА_1 на момент огляду перебуває в стані алкогольного сп`яніння, не підтверджує той факт, що останній керував транспортним засобом. Окрім того, суддею звертається увага, що протокол про адміністративне правопорушення складений за відмову від огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest №6810 та проведення такого огляду у медичному закладі.

При цьому суддею приймаються до уваги пояснення ОСОБА_1 , які викладені в запереченні, оскільки обставини, зазначені у протоколі, не підтверджують протилежного.

Отже, працівником поліції у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є недоведеним.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 38, 130, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

С у д д я Д.В. Пацко