Справа № 138/1428/22
Провадження № 33/801/671/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Савкова І. М.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05 липня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП. Накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496, 20 грн. Вилучений у ОСОБА_1 паспорт громадянина Республіки Литви для виїзду за кордон НОМЕР_1 повернуто.

Не погодившись з цією постановою, 19 липня 2022 року ОСОБА_1 поштою направив апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд не взяв до уваги той факт, що ОСОБА_1 подав відповідну заяву про вихід з громадянства України та вважав, що вже не є громадянином України. Також вказав, що суд порушив право ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд та право на захист, через те, що розглянув справу без його участі.

У апеляційній скарзі апелянт також ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, посилаючись на те, що про винесену постанову суду йому стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень, оскільки судом оскаржувана постанова не направлялась.

Апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід задовольнити, зважаючи на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у судовому засіданні під час винесення постанови ОСОБА_1 присутнім не був та не знав про неї (а. с. 15-16). Копію цієї постанови супровідним листом йому було направлено20 липня 2022 року та отримано ним того ж дня у приміщенні суду (а. с. 18). Апеляційну скаргу направлено поштою 19 липня 2022 року (а. с. 22).

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова суду першої інстанції (номер рішення 105092259) надіслана судом та зареєстрована 06 липня 2022 року та опридюднена 08 липня 2022 року.

За правилом статті 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Отже, апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, оскільки судом першої інстанції вручено копію цієї постанови 20 липня 2022 року, а тому його слід поновити.

Належним чином повідомлений ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 29 червня 2022 року, о 18 год. 40 хв. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський-Отач» на напрямку «виїзд з України» виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Р. Молдова без відповідних документів, а саме: на паспортний контроль надав паспорт громадянина Республіки Литви для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 28 липня 2020 року, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», ст. 2,3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та п.1, 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ №57 від 27 січня 1995 року. Вказане підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ДпРУ №157841 від 29 червня 2022 року (а. с. 3).

У поясненнях, відібраних інспектором ПС 2 категорії штаб-сержантом Мосьпак А.І., ОСОБА_1 повідомив, що є громадянином Литви та прямує додому - в Литву. В 2019 році подав до Президента України клопотання про відмову від громадянства України. На підставі виписки з реєстру міграційної служби отримав паспорт громадянина Литви, який надав на паспортному контролі. Вину не визнав (а. с. 4).

За змістом ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до ст. ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи. Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Згідно з п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Оскільки, ОСОБА_1 вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України в пункті пропуску без відповідного документу, а саме надав на паспортний контроль паспорт громадянина Республіки Литви для виїзду за кордон, однак, під час проходження паспортного контролю було встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, тому, не надавши закордонний паспорт громадянина України, він порушив встановлений законом порядок для його перетину за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Досліджені судом докази у їх сукупності, які узгоджуються між собою, підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, а саме, перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 вважав, що є громадянином

лише Литви ґрунтуються на припущеннях та не спростовують вірності висновків суду першої інстанції, оскільки положеннями п.1 ст.2 Закону України «Про громадянство» передбачено, що громадяни України, які набули громадянство іншої держави, у правових відносинах з Україною залишаються лише громадянами України.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

За таких обставин, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги апеляційний суд сприймає як спробу уникнути відповідальності за вчинене правопорушення та свого підтвердження вони не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05 липня 2022 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05 липня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05 липня 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук