ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/342/22 Справа № 705/2157/22 Категорія: ч.1 ст.163-1 КУпАПГоловуючий у І інстанції Годік Л.С. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , працюючого директором ТОВ «Перфект Пак», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, та закрито провадження по справі в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Перфект Пак» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено порушення ТОВ «Перфект Пак», директором якого є ОСОБА_1 вимог ст. 44, п. 198.1, п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (із змінами і доповненнями), Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.11.2013 №678, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІУ (із змінами та доповненнями), п.1 пп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, в результаті чого ТОВ «Перфект Пак» занижено податок на додану вартість за листопад 2021 року у розмірі 356805 грн.; вимог ст. 44, п.198.1, п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755- VI (із змінами і доповненнями), Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.11.2013 №678, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996- XIV (із змінами та доповненнями), п.1, пп..2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, в результаті чого ТОВ «Перфект Пак» завищено заявлену суму бюджетного відшкодування до Декларації з податку на додану вартість за листопад 2021 року в розмірі 436440 грн., в результаті чого у наданні такої суми бюджетного відшкодування відмовлено; вимог ст. 44, п.198.1, п.198.3, ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (із змінами і доповненнями), Порядку заповнення і подавання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.11.2013 №678, с. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІУ (із змінами та доповненнями), п.1, пп..2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, в результаті чого ТОВ «Перфект Пак» завищено від`ємне значення з ПДВ по Декларації' з податку на додану вартість за листопад 2021 року, що зараховується до складу наступного звітного періоду, на суму 219098 грн., що підтверджено висновками акту від 16.02.2022 року №1169/23-00-07-05-01/37711540, чим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19.07.2022 скасувати та прийняти нову постанову, якою провадженні у справі про притягнення його ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутнісю події і складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити йому пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19.07.2022. Вказує, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки постанова Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19.07.2022 по справі №705/2157/22 на його адресу не надходила, а про неї йому повідомив адвокат 28.07.2022 і в цей же день було підготовлено апеляційну скаргу.

Апеляційні вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що висновки суду про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушенні є безпідставними, необгрунтованими та передчасними, оскільки, протокол про адміністративне правопорушення №142/23-00-07- 05-03 від 06.06.2022 складався без його участі, орган ДПС не повідомляв його та не викликав для його оформлення і навіть не направив йому його для відома; підставою для складання вищевказаного протоколу слугував акт перевірки від 16.02.2022 №1169/23-00-07-05-01/37711540, що є грубим порушенням чинного законодавства, оскільки акт перевірки жодних юридичних наслідків не несе, тому він не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності. В даному випадку, орган ДПС за наслідками вищевказаного акту перевірки мав би винести податкове-повідомлення рішення, чого ним не було зроблено.

Апелянт вважає, що суд при прийнятті рішення порушив вимоги п.7 ст.247 КУпАП, оскільки закриваючи справу за ст.38 КУпАП визнав його винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, а п.7 ст.247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Оскільки, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційної інстанції, призначене на 02.09.2022 не з`явився, про час та місце розгляду справи Черкаським апеляційним судом повідомлявся належним чином, про що є дані в матеріалах справи, направив до апеляційного суду заяву-клопотання в якій підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, а також просив розгляд справи провести без його участі, Черкаський апеляційний суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 , оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю наступне.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 , відомості про те, що оскаржувана постанова була направлена ОСОБА_2 на протязі трьох днів відповідно до вимог ст.285 КУпАП в матеріалах справи відсутні, про існування постанови він дізнався від адвоката 28.07.2022, вважаю справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, окрім інших підстав, за наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

За змістом ст.247 КУпАП справа про адміністративне правопорушення відносно особи може бути закрита як з реабілітуючих, так і нереабілітуючих підстав.

Пунком 1 статті 247 КУпАП, зокрема, передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, що є реабілітуючою підставою для закриття провадження.

Закриття провадження на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, відповідно, є нереабілітуючою підставою для закриття провадження.

Аналізуючи та дотримуючись низки вищенаведених норм, апеляційний суд вважає, що питання щодо встановлення вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинно вирішуватись у кожній конкретній справі в залежності від стадії провадження, на якій виникли обставини, передбачені ст.247 КУпАП, що виключають провадження у справі, а також з урахуванням позиції особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо підстав для закриття провадження у справі.

Зокрема, якщо особа заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та доводить свою невинуватість, то закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, з урахуванням вимог ст.280 КУпАП, без з`ясування питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення є процесуально неприпустимим.

Отже, оскільки сплив строку накладення адміністративного стягнення є нереабілітуючою підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, тоді як за приписами п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, то за таких обставин хоча на особу не накладається адміністративне стягнення, але її вина у вчиненні адміністративного правопорушення при спливі строку накладення адміністративного стягнення презюмується, саме з тих причин, що це нереабілітуюча підстава закриття справи про адміністративне правопорушення і у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення або відсутня подія, вона не позбавлена процесуальної можливості ставити саме такі апеляційні вимоги і відповідно просити закриття провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, а не на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Отже, з аналізу змісту положень ст. 38, п.7 ст.247 та ст.280 КУпАП, вбачається, що суд, вирішуючи питання щодо закриття провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності, повинен встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, та у разі встановлення усіх зазначених обставин, суд звільняє особу лише від накладення адміністративного стягнення при встановленні її вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.

В силу ч.1 ст.163-1 КУпАП відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

В порядку п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення №142/23-00-07-05-03 від 06.06.2022, який містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про події правопорушення та особу, яка його вчинила; витягом з акту документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Перфект Пак» (податковий номер 37711540) від 16.02.2022 №1169/23-00-07-05-01/37711540; актом.

Таким чином, всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються судом апеляційної інстанції належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом, свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме, недотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу того, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП є необґрунтованими, та спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній постанові, і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.163-1 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

А тому суд вважає, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.163-1 КУпАП.

Разом з тим, виходячи з положень ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. При цьому у разі закінчення цих строків розпочате адміністративне провадження підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Адміністративне правопорушення було виявлено 17.12.2021, протокол про адміністративне правопорушення складено 06.06.2022, розгляд справи судом першої інстанції був призначений на 19.07.2022 року, тобто поза межами строків визначених КУпАП. У зв`язку з цим, слід погодитись з висновком суду першої інстанції про закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням строків для накладення адміністративного стягнення.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що достатніх доводів і належних доказів, які б спростували правильність висновків судді місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, апеляційна скарга не містить.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19.07.2022 щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 липня 2022 року.

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 липня 2022 року про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, та закриття провадження по справі в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок