Справа № 298/746/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.2022 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 17 червня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 17 червня 2022 року ОСОБА_2 , визнано винуватим за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Відповідно до постанови, - 4 червня 2022 року біля 01 год. 50 хв. у міжнародний пункт пропуску через державний кордон «Малий Березний» (напрямок 138 прикордонного знаку, Дубриницько-Малоберезнянська ОТГ Ужгородського району), для слідування з України прибув мікроавтобус марки «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЗП FN96491. Під час огляду даного мікроавтобуса прикордонним нарядом «ОТЗ» майстер-сержантом ОСОБА_4 в салоні автомобіля під заднім сидінням було виявлено одну особу чоловічої статті, який намагався перетнути кордон без належного оформлення та проходження прикордонного контролю на виїзд з України. Було встановлено, що дана особа є громадянином України - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_2 , виданий 01.02.2018 року, орган видачі 2101. Громадянин України ОСОБА_6 намагався перетнути державний кордон України без дозволу відповідних органів влади, чим порушив вимог ст.9 Закону України «Про державний кордон України», відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Одночасно ОСОБА_1 порушив питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді. Клопотання про поновлення строку на оскарження постанови мотивує тим, що в судовому засіданні участі не приймав, заяву про розгляд справи у його відсутності не писав. За клопотанням його представника постанова була надіслана 30.06.2022 року на його адресу.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 17 червня 2022 року слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала з таких підстав.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений через поважні причини. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.

Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Як вбачається з матеріалів справи, - постанова судді винесена 17.06.2022 року, що свідчить про те, що останнім днем строку на її апеляційне оскарження є 27 червня 2022 року включно.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано 12.07.2022 року (згідно штемпелю суда), тобто зі значним пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 17 червня 2022 року.

Судом не встановлено поважних причин, через які ОСОБА_1 не подав апеляційну скаргу у передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було відомо, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення. Також у матеріалах справи міститься заява про те, що ОСОБА_6 просить справу розглядати у його відсутності у зв`язку з великою відстанню від дому (а.с.6), а також заява проте, що розгляд справи відбудеться у Великоберезнянському районному суді (а.с.7).

Отже, ОСОБА_1 не виявив бажання брати участь у розгляді справи, і без поважних причин не оскаржив в установлений законом строк постанову суду про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, початком строку на апеляційне оскарження постанови судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 17 червня 2022 року є день її проголошення, а не отримання її копії і будь-яких підстав вважати, що такий строк ОСОБА_1 пропущено з поважних причин немає.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що наведені апелянтом обставини не перешкоджали реалізації права ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції у передбачений ст. 294 КУпАП строк.

Поряд із тим, апеляційний суд враховує і те, що суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, повинна миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Існування інших обставин, які би свідчили про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження, апеляційним судом не встановлено, на такі сторона захисту не посилається у клопотанні про поновлення пропущеного строку.

На будь-які інші обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо) на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не вказується.

Отже, апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 17 червня 2022 року - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 17 червня 2022 року повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага