Справа №155/712/22
Провадження №3/155/340/22
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року місто Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Яремчук С.М., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали, які надійшли із відділення поліції №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , керівника СФГ «Мазурчука»,

за скоєння ним правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 05 серпня 2022 року о 12 годині 00 хвилин в селі Озерці по вулиці Набережній, керуючи комбайном JOHN DEERE 955, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив рух заднім ходом, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем RENAULT MASTER державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався позаду, чим порушив п. 10.10 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 05 серпня 2022 року о 12 годині 00 хвилин в селі Озерці по вулиці Набережній, після зіткнення з автомобілем здійснив з`їзд з місця дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п. 2.10 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки справи провадження №3/155/341/22 та провадження №3/155/340/22 про вчинення ОСОБА_1 вищезазначених адміністративних порушень надійшли до суду та розглядаються одночасно, то відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП їх слід об`єднати провадженням, присвоївши новій справі номер: провадження №3/155/340/22, справа №155/712/22.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав частково, зокрема, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, вину не визнав, вказавши, що умислу залишати місце дорожньо-транспортної пригоди не мав, оскільки вони з потерпілим мали намір врегулювати дану ситуацію в добровільному порядку шляхом складання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, в зв`язку з чим покинув місце ДТП для встановлення потерпілим вартості ремонтних робіт. Однак, через те, що він не погодився з запропонованою потерпілим сумою, вирішили викликати працівників поліції для оформлення ДТП.

В суді потерпілий ОСОБА_2 показав, що дійсно після вчинення ДТП домовився із ОСОБА_1 про добровільне відшкодування останнім завданих збитків, тому ОСОБА_1 поїхав з місця події. Однак, згодом ОСОБА_1 не погодився із запропонованою ним сумою збитків, у зв`язку з чим вирішили викликати працівників поліції для оформлення ДТП.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого та дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Особи, які порушують ПДР України, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР України).

Відповідно до ст. 124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого цим законом, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, стверджується матеріалами справи, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №386875 від 05 серпня 2022 року;

рапортом начальнику ВП №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, відповідно до якого 05 серпня 2022 року надійшло повідомлення про те, що 05 серпня 2022 року о 12 годині 27 хвилин в селі Озерці відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю комбайна та автомобіля Рено білого кольору, комбайн поїхав з місця події;

схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якої транспортний засіб RENAULT MASTER, державний номерний знак НОМЕР_2 отримав пошкодження капоту, переднього правого крила, передньої правої фари, радіатора охолодження та кондиціонування, центральної решітки, переднього телевізора, бампера;

письмовими поясненнями ОСОБА_2 , відповідно до яких 05 серпня 2022 року він рухався автомобілем марки RENAULT MASTER, державний номерний знак НОМЕР_2 в селі Озерці по вулиці Набережній, перед ним рухався комбайн. З незрозумілих причин комбайн почав котитися назад і зіткнувся з передньою частиною його автомобіля, внаслідок чого останній зазнав механічних пошкоджень;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких 05 серпня 2022 року близько 12 години 00 хвилин він, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, здійснив наїзд на автомобіль RENAULT MASTER. ОСОБА_1 пропускав вантажний автомобіль, який рухався по головній дорозі, та був змушений з`їхати назад, щоб уникнути зіткнення з вантажним автомобілем. ОСОБА_1 почув, що вдарив січкарнею в передню частину автомобіля;

фототаблицею автомобіля марки RENAULT MASTER, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у судді не має.

Таким чином, враховуючи вищенаведені докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Що стосується вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП приходжу до наступного висновку.

За змістом ст. 245 КУпАП суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом та у випадку доведеності вини призначити справедливе стягнення

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна, умисна або необережна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний серед іншого з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 9-12, 280 КУпАП, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП.

Диспозицією ст. 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні.

Обов`язковою ознакою складу даного правопорушення є суб`єктивна сторона, яка визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Виходячи із диспозиції даної статті слідує, що для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення дорожньо-транспортної пригоди.

Матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, які б указували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ст. 122-4 КУпАП.

Згідно з п. 33.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наданих в судовому засіданні, вони мали намір скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, тому ОСОБА_1 зі згоди потерпілого залишив місце ДТП. В подальшому вони не змогли дійти спільної згоди щодо суми відшкодування, тому й викликали працівників поліції для оформлення ДТП.

Зважаючи на викладене, приходжу до висновку, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди і в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.

За відсутністю всіх обов`язкових елементів складу даного правопорушення, можливість притягнення особи до відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, виходячи з вимог ч. 1 ст. 247 цього Кодексу, виключається.

Інші докази, крім протоколу про адміністративне правопорушення, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу даного правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

З огляду на вищевказане, та враховуючи, що висновки про доведеність винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (ч. 3 ст. 62 Конституції України), приходжу до висновку про те, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, свого підтвердження в судовому засіданні не знайшов.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу зазначеного адміністративного правопорушення.

З врахуванням наведеного, провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП слід закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Крім цього, як вбачається з довідки відділення поліції №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 08 серпня 2022 року за №5828/50/2/01-22, станом на 07 серпня 2022 року згідно з ІБД «ІПНП» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 видане посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 05 серпня 2013 року.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, яке слід накласти на ОСОБА_1 суддя, враховуючи фактичні обставини справи, характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який вперше притягається до адміністративної, за місцем проживання характеризується позитивно, відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, а також тяжких наслідків від вчиненого, вважає, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відомостей про наявність у правопорушника пільг по сплаті судового збору, які передбачені ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

Отже, на підставі ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 221, 283, ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

У випадку добровільної несплати штрафу відповідно до ст. 308 КУпАП його розмір стягнути з ОСОБА_1 у подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Провадження відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.