Справа № 187/852/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 серпня 2022 року смт Петриківка

Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Говоруха В.О., розглянувши матеріали за протоколом про адміністративне правопорушення, що надійшов із ВП №10 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, складеного відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,за ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

Встановив:

10.08.2022 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно протоколу серії ВАВ № 091661 від 05.08.2022 про адміністративне правопорушення: 03.06.2022 о 12:00 год. в смт. Курилівка вул. Центральна, б 605, згідно листа КЗ «Академічний ліцей № 15» Кам`янської міської ради ОСОБА_1 ухиляється від виконання обов`язків щодо забезпечення отримання обов`язкової базової освіти її сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 вважає дистанційну форму навчання проведенням дослідів над дітьми і не дозволяє своєму сину навчатися в онлайн форматі, чим здійснює ухилення батьків обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано, як правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про розгляд справи шляхом направлення судової повістки, не з`явилася.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП з наступних підстав.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ст.251КУпАПзазначено,щодоказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 184 КУпАП встановлена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Отже, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст.184 КУпАП, проявляється в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Уст. 150 Сімейного Кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а саме невиконання обов`язків чітко передбачених законодавством.

Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 091661 від 05.08.2022.

Крім того, судом досліджено лист адміністрації Комунального закладу «Академічний ліцей № 15» до Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 90 з проханням вирішення питання навчання та визначити психологічний стан учня 4-А класу ОСОБА_3 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 .

Протягом останніх 3-х років заклад освіти змушений переходити на навчання з елементами дистанційних технологій, але мама дитини ОСОБА_4 виявляє заперечення щодо саме такої форми освіти для свого сина.

31.03.2022р. адміністрація спілкувалась з татом, ОСОБА_5 , стосовно неналежного навчання дитини. Татові пояснено можливі варіанти навчання (дистанційного, сімейного, екстернат) та надано путівник для батьків в якому розроблено порядок дій батьків щодо навчання дитини у військовий час. Тато запевнив, що вирішить питання евакуації дитини в іншу країну чи навчання у закладі.

01.06.22 до закладу Академічний ліцей №15 прийшла листівка радянського змісту від учня 4-А класу, ОСОБА_3 , у якій дитина засвідчує, що йому не надали можливість завершити навчання у ліцеї та вимагає вирішення цієї ситуації негайно.

03.06.22 відбулося засідання комісії з питання щодо подальшого навчання учня 4-А класу ОСОБА_6 в присутності представників Департаменту з гуманітарних питань, інспектора сектору ювенальної превенції Кам`янського районного управління поліції, адміністрації закладу та матері хлопця, яка вважає дистанційне навчання проведенням дослідів над дітьми і не дозволяє своїй дитині навчатись в онлайн форматі.

На даний час зв`язку з дитиною не має. Інформації щодо місце знаходження не відома. Заклад освіти не має змоги дізнатися про житлово-побутові умови проживання та психоемоційний стан здобувача освіти. Дитина не навчається, на онлайн уроки не виходить.

Згідно листа Петриківської селищної ради до ВП № 10 Дніпропетровського РУП ГУШІ в Дніпропетровській області від 20.06.2022 ОСОБА_1 не забезпечує належним чином умови для отримання дитиною середньої освіти, а саме не долучила його до освітнього процесу. На даний час зв`язку з дитиною не має, онлайн уроки він не відвідує.

З листа адміністрації Комунального закладу «Академічний ліцей № 15» до Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 12.08.2022 вбачається, що ОСОБА_7 , учень 4-а класу, з 2021-2022 навчальний рік не відвідував навчальні заняття в кількості 66 днів зі 175, що складає 320 уроків. При дистанційному навчанні з 15.03.2022 по 07.06.2022 ОСОБА_7 не відвідав жодного уроку.

Згідно довідки від 20.06.2022 ОСОБА_8 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раз з ОСОБА_1 та синами ОСОБА_9 і ОСОБА_7 .

З аналізу зазначених доказів суд приходить до висновку про відсутність належних та допустимих доказів наявності вини ОСОБА_1 (суб`єктивна сторона правопорушення) в ухиленні від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання її неповнолітнім сином ОСОБА_7 .

Докази заборони ОСОБА_1 її сину ОСОБА_7 здійснювати дистанційне навчання матеріали справи не містять.

Так, жодних пояснень від ОСОБА_1 щодо причин пропуску її сином дистанційного навчання з 15.03.2022 по 07.06.2022 матеріали справи не містять.

Оцінюючи лист адміністрації Комунального закладу «Академічний ліцей № 15» до Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 90, суд відзначає, що він містить відображення позиції матері ОСОБА_7 щодо можливості останнім здійснення дистанційного навчання на засіданні комісії, що відбулося 03.06.22, однак такий виклад не можна вважати поясненнями самої ОСОБА_1 .

Слід відзначити, що тато неповнолітнього ОСОБА_10 повідомив про вирішення питання евакуації дитини в іншу країну чи навчання у закладі.

Інші письмові докази долучені до справи не містять жодних відомостей про факти та обставини, які вказують на те, що ОСОБА_1 не дозволяє своєму сину навчання в онлайн форматі.

Окремо слід зазначити, що правоохоронними органами, не перевірено та не з`ясовано належим чином, за яких саме причин неповнолітній ОСОБА_7 не відвідував дистанційне навчання протягом проміжку часу з 15.03.2022 по 07.06.2022; не з`ясовано, чи існували об`єктивні причини таких обставин.

Не перевірено місце і умови проживання неповнолітнього ОСОБА_11 , рівень його розвитку та психічного стану, наявність засобів для здійснення навчання дистанційно.

Таким чином, зазначені у протоколі обставини не доведені належними та допустимими доказами.

Стаття 62 Конституції України чітко визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У відповідності до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, враховуючи відсутність об`єктивних та безсумнівних доказів факту вчинення адміністративного правопорушення, та з урахуванням зокрема положень ст. 62 Конституції України, суд приходить до переконання, про відсутність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення даних про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, а саме, ухилення нею від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання виховання неповнолітнього сина ОСОБА_11 , тобто, що вона не дозволяє своєму сину навчатися в онлайн форматі, а тому необхідно провадження закрити на підставі статті 247 ч. 1 п. 1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 280, 283-285, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 091661 від 05.08.2022 за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодекс України про адміністративні правопорушення, закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодекс України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десяти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя: В. О. Говоруха