ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5859/22Головуючий у 1-й інстанції Царук І.М.
Провадження № 33/817/419/22 Доповідач - Ваврів І.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: з участю представника Тернопільської митниці Гребеняка Р.Б.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Тернопільської митниці ДФС України Гребеняка Р.Б. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 липня 2022 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 липня 2022 року закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

Згідно протоколу про порушення митних правил від 04.02.2022 року № 0008/40300/22 01.02.2022 на адресу Благодійної організації «Благодійний фонд «ПОГЛЯД» (код ЄДРПОУ , 47004, Тернопільська область, м. Кременець, вул. С.Петлюри, буд.10) надійшов вантаж згідно попередньої митної декларації UA205020/2022/000541, СМR від 28.01.2022 та некомерційного інвойсу №004 від 28.01.2022. Згідно некомерційного інвойсу № 004 від 28.01.2022 зазначено перелік б/в товару, що надходить на адресу Благодійної організації «Благодійний фонд «ПОГЛЯД», а саме: меблі - 42 шт, іграшки - 38 карт. уп., посуд - 51 карт. уп., побутові товари - 11 карт. уп., радіатор для опалення - 1 шт., туалетний стілець 2 шт., костилі 82 шт., ходулі 5 шт., електроплита 1 шт., дитячі коляски 4 шт., інвалідні коляски - 4 шт., матраци - 4 шт., коври - 3 шт., решітки для ліжок - 6 шт., ліжка медичні- 7 шт., мийка - шт.

01.02.2022 згідно ЄУД для розміщення товарів на тимчасове зберігання відбулось розміщення товарів на тимчасове зберігання на склад Благодійної організації «Благодійний фонд «ПОГЛЯД» (код ЄДРПОУ , 47004, Тернопільська область, м.Кременець, вул.С.Петлюри, буд.10) який знаходиться за адресою: Тернопільська область, м. Кременець, вул. Лятуринської, 15/7.

За результатами вивантаження вживаного товару з вантажного автомобіля (р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ) та розвантаження його на склад Благодійної організації «Благодійний фонд «ПОГЛЯД» було встановлено товар, відомості про який відсутні в некомерційному інвойсі №004 від 28.01.2022 товару, а саме: фритюрниця AFKMFT-3, Germany - нова; комплекти постільної білизни - нові (5 шт.); засоби особистої гігієни: шампунь Ваlea 300 мл. - 5 шт., шампунь Beautyplanet - 1 шт., крем для душу Ваlea 300 мл. - 2 шт.; крем для душу Isana 300 мл. - 1 шт., гігієнічні прокладки Jessa - 5 уп., жіночі тампони Jessa -5 уп., набір кремів для рук Share - 1 уп., лосьйон для рук Balea - 1 уп., кондиціонер для волосся Douglas - 1 шт., гель для душу Roger&Gallet - 1 шт., крем для вмивання Balea - 1 шт., засіб для очищення шкіри Balea - 1 шт., спрій для волосся Volume - 1 шт., піна для душу Bilou - 2 шт., піна для рук Bilou - 1 шт., маска для волосся PaulYacomine - 1 шт., маска для лиця Віоrе - 1 шт., скраб для тіла Baїja - 1 шт., тіні SabrinaRudnik - 1 шт., щітки зубні Dr. Best - 1 уп.

Тому некомерційний інвойс № 004 від 28.01.2022 містить неправдиві відомості про наявність, найменування, кількість, маркування, вагу товарів.

Згідно із пунктом 43 статті 4 Митного кодексу України посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Таким чином, директор компанії Ukrainehilfe Domdai e.V. Wilhelmstr. 8. 71409 Schwaikheim. Germany - Lilly Domdai вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товару інвойсу №004 від 28.01.2022, який містить неправдиві відомості про наявність, найменування, кількість, маркування, вагу товару, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 Митного кодексу України.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази, які б беззаперечно вказували на те, що дії громадянки Німеччини ОСОБА_1 були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю та подання нею органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документу, що містить неправдиві відомості.

В апеляційній скарзі представник Тернопільської митниці вказує, що суд дійшов необґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, що призвело до неправильної оцінки зібраних у справі матеріалів.

На переконання митниці, зібрані у справі належні та допустимі докази вказують на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил.

Митниця не погоджується із висновком суду про те, що виявлені товари не були приховані від митного контролю і знаходились у вантажному відділенні автомобіля, оскільки в даному випадку йдеться не про фізичне приховування, а документальне приховування.

Також вважає помилковим твердження суду про те, що відповідальною особою за заповнення митної декларації та подання митному органу документів, необхідних для переміщення товарів через митний кордон України, є особа, відомості про яку вказані у графі 14 та 54 цієї декларації ОСОБА_2 . Свої доводи обґрунтовує тим, що вданому випадку така декларація є попередньою митною декларацією. Через це ОСОБА_2 , будучи працівником митного брокера, яке виступає посередником, надала в інтересах отримувача товару повідомлення про намір ввезти вкзані товарів, яке було підготовлено на основі поданих отримувачем товваро-супровідних документів. В той же час, перелік товарі у якості предметів гуманітарної допомоги був вказаний у некомерційному інвойсі, складеним та підписаним ОСОБА_1 .

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 липня 2022 року та винести нову, якою притягнути громадянку ФРН ОСОБА_3 ( ОСОБА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України/

Заслухавши представника Тернопільської митниці, який підтримав подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою визнати гр. ФРН ОСОБА_3 ( ОСОБА_1 ) винною у вчиненні порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону у статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Приписами ст. 129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях.

Однією з таких правових презумпції є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка висловлена, зокрема, у рішеннях «Остюрн проти ФРН», Енгель та інші проти Нідерландів», «Равнсборг проти Швеції», «Путц проти Австрії», «Озтюрк проти Німеччини, гарантії прав людини, передбачені Конвенцією, щодо кримінального провадження, розповсюджуються у тому числі і на інше публічне переслідування особи, якщо таке переслідування можливо визначити карно-кримінально правовим та національним правом: колом адресатів та правовими наслідками для адресатів. Тобто гарантії передбачені ст.4 Протоколу №7, стосуються не лише кримінального провадження у розумінні законодавства України, а й будь-якого публічного переслідування, яке здійснюється Державою.

В рішення ЄСПЛ від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03, пп.21-22), суд зробив висновок, про те, що положення Митного Кодексу України мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одним із принципів здійснення державної митної справи, відповідно до п.3 ч.1 ст.8 МК України, є законність та презумпція невинуватості.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язання з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 483 МК України передбачає адміністративну відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Як правильно звернув увагу суд першої інстанції, відповідно до ч.2 ст.459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Посадовими особами підприємств, згідно приписів ст.4 п.43 МК України є керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду стосовно того, що органом, уповноваженим на складання протоколу, не встановлено з достатньою повнотою відомості про особу, на яку складений протокол про адміністративне правопорушення за порушення митних правил.

Згідно ст.256 КУпАП, яка регламентує вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, обов`язково зазначаються: суть адміністративного правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом вказаної правової норми протокол повинен бути підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Обов`язковим елементом вказаного процесуального документу є роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, його прав і обов`язків, передбачених статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Ця норма Закону носить імперативний характер і її недотримання свідчить про допущене порушення, яке ставить під сумнів належність та допустимість такого процесуального документа, як доказу по справі.

Згідно ч.2 ст.494 МК України, якою визначено вимоги до протоколу про порушення митних правил, такий протокол, серед іншого, повинен містити необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено.

Як слідує з матеріалів провадження, митницею констатовано факт встановлення особи, яка вчинила порушення митних правил.

Проте, усі необхідні відомості для розгляду справи відносно цієї особи у протоколі не зазанчено.

При цьому, судом першої інстанції вживалися відповідні заходи для усунення вказаних недоліків, у зв`язку з чим матеріали справи повертались для проведення додаткової перевірки, про що свідчить постанова судді Тернопільського міськрайонного суду від 18.05.2022 року.

Разом з тим вказівки, викладені у вищевказаному судовому рішенні, які є обґрунтовані і повністю узгоджуються з вимогами законодавства, яким регламентовано порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, митницею залишено без виконання.

Тому, апеляційний суд вважає, що направлений до місцевого суду протокол про порушення митних правил від 04.02.2022 року №0008/40300/22 не відповідає вимогам закону, а тому не може бути належним доказом у справі, оскільки фактично особу, на яку складено протокол, митницею достовірно не встановлено.

Слушними також є мотиви суду першої інстанції щодо відсутності ознак складу порушення митних правил в діях особи, на яку складено протокол про порушення митних правил.

Зокрема, судом враховано, що не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України, що узгоджується з приписами п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил.

Аналізуючи обставини, які митницею кваліфіковано як порушення митних правил, апеляційний суд вважає, що належних, допустимих та достовірних доказів, які б свідчили про намір особи, відносно якої складено протокол про поручення митних правил, приховати частину вантажу, уникнувши його декларування та митного оформлення, що фактично є метою вчинення правопорушення, передбаченого ст.483 МК України, матеріали провадження не містять.

Про це свідчить як характер дій особи, якою направлявся вищевказаний гуманітарний вантаж і яка мала намір врегулювати спірне питання шляхом компромісу, що передбачено митним законодавством; співвідношення вартості незадекларованого вантажу та вантажу гуманітарної допомоги, який було зазначено у супровідних документах, а також вид та призначення предметів, відомості про які не були внесені у супровідні документи, що в сукупності ставить під сумнів намір відправника перемістити частину вантажу з приховуванням від митного контролю і уникнути його митного оформлення.

Відповідно до принципу доведення вини «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене, підстав стверджувати про вчинення Lilly Domdaі дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документу, що містять неправдиві відомості про наявність, найменування, кількість, маркування, вагу товару, апеляційний суд не вбачає.

Наведені вище обставини були предметом детального аналізу суду першої інстанції і отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України є обґрунтованим, належним чином мотивованим і сумніві у його правильності не викликає.

Постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 липня 2022 року є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Тернопільської митниці Державної митної служби України залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 липня 20221 року, якою закрито провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя