Справа № 314/1439/22
Провадження № 3/314/795/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2022 м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 від 14.05.2001 ,

у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

07.07.2022 о 20 год. 00 хв., гр. ОСОБА_1 , на автомобільному шляху Запоріжжя Донецьк, 18 км, керував мопедом «Альфа», б/н, з ознаками алкогольного сп`яніння: не чітка річ, нестійка хода, запах з порожнини рота. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на місці зупинки або в лікарні відмовився.

Обставини правопорушення викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 105048 від 07.07.2022.

Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності у судове засідання не з`явився, заяв та клопотань до суду не надав.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість бути присутнім в судовому засіданні, оскільки був обізнаний про складання працівниками поліції відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, йому були роз`ясненні права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, було повідомлено про розгляд справи у Вільнянському районному суді Запорізької області, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

Дослідивши обставини справи та надані суду докази,оглянувши відеозапис, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У відповідності з ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 6 Європейської Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Як передбачено ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий розгляд справи та встановлення обґрунтованості будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 105048 від 07.07.2022, гр. ОСОБА_1 , 07.07.2022 о 20 год. 00 хв., на автомобільному шляху Запоріжжя Донецьк, 18 км, керував мопедом «Альфа», б/н, з ознаками алкогольного сп`яніння: не чітка річ, нестійка хода, запах з порожнини рота. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на місці зупинки або в лікарні відмовився.

За змістом пунктів 2-4, 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до пунктів 2,4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року N 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за N 1413/27858 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. (Пункт 3 Інструкції).

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису від 18.12.2018 № 1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення (п.4).

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу (п.5).

Пунктом 1 розділу VII Інструкції від 18.12.2018 № 1026 встановлено, що під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку органів Національної поліції.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 105048 від 07.07.2022, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмові пояснення свідків, диск з відеозаписом.

При дослідженні долученого до матеріалів справи відеозапису, судом встановлено, що на оптичний носій інформації записано два відеофайли, при цьому зйомка події здійснювалася працівником поліції на власний технічний пристрій, а саме мобільний телефон. Даний факт, також підтверджується записом у протоколі про адміністративне правопорушення, де у графі «До протоколу додаються:» зазначено, «запис з телефону «Хуавей» Рi smart plus».

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року містить чіткий перелік пристрою, з допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію та не надає право поліцейським здійснювати відеофіксацію власними пристроями.

Крім того, судом встановлено переривання віеозапису, тоді як, відповідно до п. 3.5 Розділу III «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, «після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно». Відповідно до диску із відеозаписами щодо протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , вбачається, що відеозаписи не проводились безперервно, та переривались із проміжками часу, в яких неможливо встановити які дії відбувалися в той час, коли відеозапис припинявся і до того часу, як він відтворювався.

Таким чином, наданий із власного пристрою відеозапис не може бути належним доказом у справі.

Також, слід вказати, що відеозапис не містить позначень дати, часу і місця, як того вимагає вищевказана відомча інструкція.

Аналізуючи вказаний відеозапис, суд не встановив правомірності зупинки мопеду ОСОБА_1 , як того вимагає положення ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Відеозаписом встановлено, що працівник поліції не встановив у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а лише відразу запропонував пройти огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу або проїхати до медичного закладу, що в свою чергу не відповідає вимогам національного законодавства, оскільки Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України N 1452/735 від 09 листопада 2015 року визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. (Пункт 3 Інструкції).

Також суд зазначає, що наявність носія відеозапису з місця події є достатнім самостійним доказом проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, а відсутність такого відеозапису вимагає від поліцейського залучення до огляду двох свідків. При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення свідками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також долучені до матеріалів справи їх письмові пояснення, які суд критично розцінює, оскільки пояснення були складені інспектором поліції та ідентичні за змістом одне одному, а на відеозаписі свідки взагалі відсутні.У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що у цій справі для здійснення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння свідки не залучались.

Крім того, у порушення вимог ч. 4 ст. 256 КУпАП при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення працівник поліції не роз`яснив процесуальні права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що вбачається із долученого до протоколу відеозапису.

Суд вважає, що працівник поліції під час події не діяв в межах вказаної Інструкції, а тому вказані недоліки в матеріалах справи є істотним порушенням, що в свою чергу виключає винуватість особи за п. 2.5 ПДР України.

Таким чином, у зв`язку з вищенаведеним, складені матеріали викликають обґрунтовані сумніви.

У розумінні ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому без усунення зазначених вище недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи по суті є неможливим.

Враховуючи викладене, існують суперечності щодо істотних обставин справи, які мають бути трактовані на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Будь-яких інших доказів адміністративний матеріал не містить.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції не дотримані вимоги чинного законодавства.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинною у здійсненні злочину і не може бути підданою покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст. 9 Конституції України та Закону України «Про ратифікацію конвенції» від 17.07.1997 «Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод» і протоколи до неї є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Таким чином суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту».

У цій правовій позиції можна відокремити такі конструктивні ознаки: а) обов`язкова наявність сукупності ознак чи неспростовних презумпцій; б) ознаки чи презумпції повинні бути достатньо вагомими; в) чіткими; г) взаємоузгодженими. Тому за відсутності таких ознак не можна констатувати, що правопорушення доведено «поза розумним сумнівом».

З аналізу цих міжнародних правових норм, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджена наявними доказами безсумнівно.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд, -

постановив:

закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя В.О. Кіяшко

04.08.2022