Провадження № 3/522/9604/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Попревич В.М. розглянувши матеріали по справі про адміністративне правопорушення, які надійшли із військової частини, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Любино, Снігурівського району, Миколаївської області, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, командир відділення,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 КУпАП.

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення. № 1676 від 25 серпня 2022 року, 25.08.2022 командуванню частини надійшла інформація від Південного територіального управління Військової служби правопорядку Збройних сил України, що приблизно о 00 годині 30 хвилин був затриманий військовослужбовець військової частини - НОМЕР_1 ОСОБА_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння по АДРЕСА_1, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 172-20 КУпАП.

Суддя, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали, які долучені до протоколу, дійшов до висновку, що дана справа підлягає закриттю із таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення, підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 172-20 КУпАП, адміністративним правопорушенням вважається, розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Диспозиція статті 172-20 КУпАП передбачає три види діяння, які вважаються адміністративними правопорушеннями.

Згідно зі ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на презумпцію невинуватості, особа яка притягається до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки інше не буде доведено в установленому законом порядку, а всі сумніви повинні трактуватися на корись особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі.

Крім того, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

У протоколі про адміністративне правопорушення обов`язково зазначається дія чи бездіяльність особи, яка може свідчити про вчинення такого правопорушення. Без розкриття об`єктивної сторони правопорушення суддя не уповноважений самостійно встановлювати обставини вчиненого діяння. Функція суду зводиться тільки до перевірки викладених у протоколі фактів на їх достовірність і підтвердження достатньою сукупністю доказів.

Суддя бере до уваги той факт, що санкція вказаної статті передбачає застосування адміністративного стягнення пов`язаного із ізоляцією від суспільства, що свідчить про необхідність дотримуватися вимог встановлених практикою Європейського суду з прав людини.

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Крім цього, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суддя наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Діяння повинно містити усі ознаки складу правопорушення, за відсутності хоча б однієї вважається відсутнім склад у цілому.

Як було встановлено судом, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, особа що його складала не зазначила частину статті 172-20 КУпАП, під ознаки якої підпадає діяння яке допустив ОСОБА_1 .

Не вказано і не надано доказів на підтвердження ознак об`єктивної сторони даного правопорушення. З урахуванням вище викладеного суддя вважає, що провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 172-20, 247, 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-20 КУпАП - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Віктор ПОПРЕВИЧ