1Справа № 335/4581/22 3/335/1557/2022
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2022 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., за участю представника особи яка притягаєтеся до адміністративної відповідальності - адвоката Кузнецова Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 330318, складеного лейтенантом поліції Мельник Д.В., 22.07.2022 року о 00 год. 07 хв., в м. Запоріжжя за адресою: пр. Маяковського, 19, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, шо не відповідає обстановці. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6820» та в медичному закладі у лікаря нарколога у встановленому законодавством порядку, але водій відмовився. Про повторність попереджено. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом паркування ТЗ без порушень ПДР.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5. ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 свою винуватість у поставленому йому в провину правопорушенні не визнає. Як пояснив суду захисник Сироватки М.М., 22.07.2022 року він перебував у транспортному засобі, який стояв обіч дороги та не рухався. ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння чи будь-якому в іншому сп`янінні. На вимогу працівників поліції, він пред`явив їм документи, він мав намір пройти огляд, але не бачив для цього підстав, в нього вилучили посвідчення водія, через ситуацію що склалась він сильно розхвилювався, йому стало погано.
Захисник у судовому засіданні просив провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Суду зазначив, що ОСОБА_1 від огляду на місці зупинки транспортного засобу не відмовлявся, а лише наголошував на тому, що це не є необхідним. Відеоматеріали долучені до матеріалів справи не є належними доказами по справі про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а перебував в ньому. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє. З врахуванням вищенаведеного, просить провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи суддя вважає, що провадження по ній підлягає закриттю.
Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення до суду надано такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 330318 від 22.07.2022 року 00 год. 07 хв, в якому викладена суть адміністративного правопорушення; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складене у зв`язку з виявленими поліцейським ознаками сп`яніння: різкий запах алкоголю, почервоніння обличчя, нестійка хода; рапорт інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 УПП в Запорізькій області ДПП; відеозапис на оптичному диску.
В свою чергу представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в спростування вини ОСОБА_1 надав пояснення, заявив клопотання про закриття справи у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.
За змістом ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, встановлює чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Положення зазначених статей визначають систему процесуальних механізмів, які в сукупності з наведеними конституційними нормами унеможливлюють притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не вчиняла правопорушення.
Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62 Конституції України).
Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.
Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З наданого відео, не вбачається того, що ОСОБА_1 керував вказаним автомобілем. З відео виходить ,що працівники поліції підійшли до автомобіля, який стояв на узбіччі та почали вимагати від нього документи. Весь час, ОСОБА_1 просив у працівників поліції надати докази того, що він керував автомобілем, пояснюючи, що він перебував у своєму автомобілі, який не рухався. На його пояснення працівники поліції не зважали.
За таких обставин докази того що ОСОБА_1 керував транспортним засобом відсутні.
Працівниками поліції не надано доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки автомобіль стояв на узбіччі дороги та не рухався, що підтверджується поясненнями захисника та відеофайлами, які містяться на DVD-диску в матеріалах справи, які є доказами у розумінні ст. 251 КУпАП.
Таким чином, працівниками поліції не надано доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а тому в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння).
Як передбачено згаданими вище нормативними актами, працівники поліції після пропонування пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», повинні були отримати чітку відповідь про погодження пройти огляд або відмову від проходження огляду, й в залежності від відповіді провести огляд на місці, у разі якщо водій погодився, або запропонувати пройти огляд в медичному закладі, у разі якщо водій відмовився проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер».
Однак в матеріалах справи відсутні докази, що саме ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці, що пропонували у разі відмови чи незгоди із результатами - пройти огляд у медичному закладі.
Взагалі як вбачається з дослідженого відеозапису, працівниками поліції не було дотримано вимог, передбачених як вимогами ст. 266 КУпАП, так й приписів Інструкції, в частині процедури проведення огляду щодо ОСОБА_1 , оскільки дії працівників поліції полягали у роз`ясненні проведення огляду на стан сп`яніння фактично іншій особі, яка перебувала разом із ОСОБА_1 поруч, та яка і наголошувала про відмову від проходження огляду за допомогою технічного приладу.
Суду не надано доказів, що поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`янінні на місці та у медичному закладі, однак той би відмовився від проходження огляду. Взагалі на відео не вбачається та не підтверджено матеріалами справи, що притягуваний відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці чи у мед.закладі. Відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці висловлює особа яка перебуває разом із ОСОБА_1 жінка.
Таким чином встановлено порушення процедури огляду особи на стан сп`яніння та оформлення матеріалів про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
При цьому, з відеозапису не вбачається переконливих підтверджень про наявність ознак у водія ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння, в якого чітка й без порушень вимова, немає порушень координації його рухів, тремтіння рук, в нього адекватна поведінка.
Наявні в матеріалах провадження письмові докази, а саме: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які складені одноособово поліцейським, не є беззаперечними доказами винуватості ОСОБА_1 .
Суд зазначає, що направлення має правове значення для лікаря медичного закладу, який повинен провести медичний огляд, і не впливає на правову оцінку дій водія транспортного засобу, який відмовився проходити такий огляд на вимогу поліцейського, однак факт складення/нескладення такого направлення свідчить про дотримання/недотримання процедури огляду водія загалом.
Долучений ж до матеріалів рапорт інспектора Мельник Д.В. фактично є документом внутрішнього користування і його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника ВП про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і, у розумінні статті 251 КУпАП, не може вважатися належним і допустимим доказом учинення адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020).
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Таким чином, відповідно до матеріалів справи на відео інша особа відмовилась від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а оскільки, у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тому у суду відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.
Суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом беззаперечними та допустимими доказами, здобутими у встановленому законом порядку, наявність в діях ОСОБА_1 події і складу поставленого йому в провину адміністративного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З урахуванням викладеного вважаю, що провадження у даній справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 4 ст. 283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.
Отже, вилучене в ОСОБА_1 посвідчення водія слід повернути власнику.
Закриваючи провадження по справі, з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 суддя не стягує судовий збір, з останньої, відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI.
На підставі вище викладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 62, 63 Конституції України, ст.ст. 1, 7, 9, 23, 33, 130, 245, 251, 252, 254, 266, 280 КУпАП, та, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП,
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Вилучене посвідчення водія НОМЕР_1 від 17.09.2014 року повернути ОСОБА_1 .
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Суддя В.О. Макаров