Справа № 524/3054/22
Провадження 3-зв/524/2/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2022 Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі:

Головуючого судді Гончаренка О.В.,

при секретарі судового засідання Топчій Т.С.,

за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Матяша О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_1 адвоката Матяша О.О. про відвід судді Пальчик О.О. у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_1 адвокат Матяш О.О. звернувся до суду із заявою про відвід судді Пальчик О.О. у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122-2 КУпАП. Заяву обґрунтовує тим, що суддя при розгляді адміністративних матеріалів наперед висловила свою упереджену думку щодо винуватості та притягнення до відповідальності ОСОБА_1 .

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Матяш О.О. заяву про відвід судді підтримав з підстав викладених у заяві. Зазначив, що суддя при розгляді вказаного адміністративного матеріалу не досліджувала доказів, не допитувала свідків, проте яке отримані докази від лікувального закладу чітко вказують на неналежність і недопустимість інших наявних доказів.

Суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука Пальчик О.О. надала письмову заяву, у якій просить заяву про відвід розглянути без її участі.

Вислухавши пояснення захисника вважаю наступне.

Європейський суд з прав людини зауважив, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, провадження у таких справах є кримінальними для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» від 21 лютого 1984 року (пп. 52-54), «Лауко проти Словаччини» від 02 вересня 1998 року (пп. 56-59), ухвала щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» від 17 листопада 2009 року).

Беручи до уваги, практику Європейського суду з прав людини, у зв`язку з відсутністю у нормах Кодексу України про адміністративні правопорушення процедури вирішення питання про відвід судді, судом застосовуються норми Кримінального процесуального кодексу України за аналогією закону.

Відповідно до ч.1ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1)якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2)якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3)якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4)за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно ч.1, 2, 5 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Вислухавши доводи захисника, під час розгляду заяви про відвід судді Пальчик О.О. судом не встановлено підстав, які могли б викликати сумнів щодо упередженості судді. Твердження заявника про те, що суддя при розгляді адміністративних матеріалів наперед висловила свою упереджену думку щодо винуватості та притягнення до відповідальності ОСОБА_1 жодним доказом не доведено. Водночас незгода з процесуальними рішеннями судді та сама по собі оцінка суддею належності і допустимості доказів не може бути підставою для відводу, відповідно до вимог КПК України.

Слід зазначити, що суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Крім того, зважаючи рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» (заява № 33958/96) та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02), у пунктах 43 та 50 яких відповідно зазначено, що особиста безсторонність судді резюмується, поки не надано доказів протилежного.

З урахуванням вищевикладеного, вважаю, що підстави для задоволення заяви про відвід судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Пальчик О.О. відсутні.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст.75, 81 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_1 адвоката Матяша О.О. про відвід судді Пальчик О.О. у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122-2 КУпАП - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Гончаренко