Справа № 442/4634/22
Провадження №3/442/1644/2022
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 серпня 2022 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Грицай М.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №171148 від 30.07.2022, ОСОБА_1 30.07.2022 о 20 год 40 хв, керуючи транспортним засобом "RENAULT LAGUNA", д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук, нечітка розмова, від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням приладу Драгер та в медичному закладі ДМЛ №1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №171144 від 30.07.2022, ОСОБА_1 30.07.2022 о 20 год 30 хв у м. Дрогобич по вул. Малий ринок, 6, керуючи транспортним засобом "RENAULT LAGUNA", д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважним та не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на два стовпчики, в результаті чого транспортний засіб отримав технічні пошкодження. Вказаними діями порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху.

Постановою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області справи №442/4635/22 та № 442/4634/22 відносно ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження та присвоєно єдиний номер №442/4634/22.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просив провадження у справі закрити через відсутність у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Мотивував тим, що він не перебував за кермом автомобіля "RENAULT LAGUNA", д.н.з. НОМЕР_1 , не вчиняв ДТП.

Дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне закрити провадження у справі, зважаючи на наступне.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.ст. 9-12, 280 КУпАП, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення. Приймаючи до уваги, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення має бути належним у протоколі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 256 КУпАП.

Встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, свідків скоєння правопорушення не зазначено; у графі «до протоколу додаються» відсутні будь-які відомості. У протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, свідків скоєння правопорушення та потерпілих не зазначено; до протоколу додано схему ДТП та пояснення. Проте, з матеріалів справи вбачається, що додано відеофіксацію правопорушення, хоча у вищезазначених протоколах відсутня інформація про долучення такої, що містить запис відмови особи від огляду на стан сп`яніння, при цьому, не містить фіксацію безпосереднього керування ОСОБА_1 транспортним засобом (початком відео зафіксовано транспортний засіб, біля якого знаходився ОСОБА_1 , але сам рух транспортного засобу та хто саме був за кермом на момент його зупинки на відеокамеру не зафіксовано).

Так, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто, доказова база має бути спрямована на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Для виявлення правопорушення, до моменту зупинки транспортний засіб має знаходитися в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише під час руху транспортного засобу.

Керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, оскільки саме по собі перебування особи в транспортному засобі, в тому числі й на місці водія, не доводить факт керування транспортним засобом, а надто, - перебування особи біля транспортного засобу, при цьому, який їй не належить.

Крім того, як встановлено судом, згідно відеозапису, наявного в матеріалах справи, вбачається, що на вказаному відеозаписі керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем не зафіксовано. Зокрема, відеокамерою зафіксовано безпосереднє спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 поза межами транспортного засобу, який знаходився у нерухомому стані. Відтак, із долученого працівниками поліції відеозапису неможливо зробити висновок про те, що вказана особа керувала транспортним засобом, у зв`язку з чим, такий відеозапис є неналежним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

У свою чергу, факт знаходження ОСОБА_1 біля автомобіля, за відсутності будь-яких об`єктивних даних про те, що він керував або почав керувати цим автомобілем, не давав поліцейським обґрунтованих підстав вимагати проходження огляду на стан сп`яніння. У даному випадку керування особою транспортним засобом залишається лише припущенням, а відмова від проходження від огляду на стан сп`яніння не може розцінюватися як адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП.

Таким чином, слід звернути увагу саме на те, що до об`єктивної сторони складу поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема, входить відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження від огляду на стан сп`яніння. Отже, серед іншого, до предмету доказування належить сам факт керування особою автомобілем, тобто здійснення нею активних дій з керування транспортним засобом.

Поряд з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІ, пункту 2 розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно з пункту 3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 03.02.2016 року № 100, після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

При цьому, обов`язок проводити повну фіксацію, як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими, передбачений «Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженою наказом МВС України 18.12.2018 №1026, зареєстрованою в МЮ України 11.01.2019 за № 28/3299.

Дослідивши додані до протоколів про адміністративні правопорушення матеріали, встановлено відсутність будь-яких належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності. Тобто, об`єктивна сторона даного правопорушення передбачає обов`язкове спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, то додатковим обов`язковим об`єктом даного виду правопорушення є також суспільні відносини у сфері власності. Умовами настання адміністративної відповідальності є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди. Відповідно до правил дорожнього руху України, а саме загальної частини, дорожньо-транспортна пригода це - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Проте, слід зазначити, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які відомості про потерпілих, які постраждали внаслідок ДТП, як і відсутні відомості щодо спричинення матеріальних збитків іншим особам, а також відсутні дані щодо свідків, які б підтвердили цю подію.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, схему місця ДТП, пояснення ОСОБА_1 , який заперечував вчинення ДТП, приходжу висновку про відсутність будь-яких доказів про спричинення останнім майнової шкоди іншим учасникам руху чи майну іншої особи, зокрема, відсутні докази того, що дії ОСОБА_1 перебувають у безпосередньому причинному зв`язку з настанням наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого, як передбачено диспозицією статті 124 КУпАП.

Перелічені обставини в сукупності вказують на наявність сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, згідно статті 251 КУпАП на співробітників поліції, як на осіб, що в силу статті 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема, за ст. 124 та ст. 130 КУпАП, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог статей 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Також, за змістом ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, може бути відеозапис фіксації порушення, проте, як встановлено судом та зазначено вище, відповідно до відеофіксації долученої до матеріалів справи, на ній зафіксовано лише уривок спілкування працівників поліції з особою, однак не зафіксовано хто саме керував транспортним засобом.

У свою чергу, жодний із приєднаних до справи доказів не спростовує встановлені судом обставини щодо відсутності фактичного керування особою, яка притягується до відповідальності, транспортним засобом.

У відповідності до ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Так, відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи пояснення ОСОБА_1 , беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ст. 124 ,ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 124, 130, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА :

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені с. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Марія Грицай