П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.08.2022 м. Бар Вінницької області

Суддя Барського районного суду Вінницької області Салдан Ю. О., розглянувши за участі секретаря судового засідання Цвень М, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Шевчук Н. Й. справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зі слів не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

У С Т А Н О В И Л А :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18.07.2022 серії ААБ № 321875, який складений інспектором СРПП ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Матвієнком Д. Ю., Лазарєву О. О. ставилося у провину те, що 18.07.2022 о 19 год. 09 хв. в с. Ялтушків по вул. Центральній водій керував транспортним засобом Shkoda Octavia FD4452AH з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, сповільненість ходи та мови , неприродна блідість. Огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння через тест «Снайпер» в КНП «Барська міська лікарня» проходити відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, наявність ознак наркотичного сп`яніння заперечив. Суду пояснив, що він дійсно керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції шляхом увімкнення проблискових маячків на патрульному автомобілі. Коли працівники поліції підійшли до нього, одного з поліцейських він упізнав, оскільки той за кілька днів до події уже складав на нього протокол за статтею 130 КУпАП. ОСОБА_1 пояснив, що має проблеми зі здоров`ям, вживає антибіотики і заспокійливі препарати, тому відмовився від проходження огляду, оскільки став переживати, що огляд може щось показати, а йому потрібне керування автомобілем для роботи. Пояснив також, що поліцейські не роз`яснювали йому прав під час складання протоколу.

Захисник Шевчук Н. Й. просила закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на нероз`яснення поліцейськими прав особі, відсутність вказівки у протоколі на технічний засіб, яким проводилася відео зйомка, невідстронення від керування.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, серед іншого, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735) у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 4 Розділу І Інструкції № 1452/735 ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами п.1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Згідно з частиною 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Частиною 3 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Таким чином, дії працівників поліції повинні бути спрямовані на усунення та припинення адміністративного правопорушення, а не на створення умов для вчинення особою адміністративного правопорушення з метою складання на особу протоколу про адміністративне правопорушення.

З наведених норм законодавства також вбачається, що поліцейський не уповноважений переслідувати автомобіль особи лише на підставі наявності в інформаційній базі поліції даних про те, що відносно особи раніше складалися протоколи про адміністративні правопорушення. Поліцейський також не уповноважений вимагати у водія проходження огляду на стан сп`яніння свавільно без будь-яких об`єктивних ознак стану сп`яніння.

З досліджених у судовому засіданні відеозаписів на DVD-R диску з нагрудних реєстраторів двох поліцейських встановлено, що патрульний автомобіль переслідує автомобіль ОСОБА_1 , жодних порушень водієм Правил дорожнього руху з відеозапису не вбачається. Після зупинки транспортного засобу (як пояснив ОСОБА_1 за допомогою проблискових маячків), поліцейські не повідомили жодної причини зупинки, натомість поліцейський ОСОБА_2 (як він представився) попросив пред`явити водійське посвідчення, на що ОСОБА_1 відповів, що його колега (ініціатор протоколу ОСОБА_3 ) у нього уже вилучив водійське посвідчення. Через кілька хвилин ОСОБА_1 запитує, чи щось не так, на що поліцейський не повідомляє жодних підстав зупинки, а зазначає, що проводить обшук автомобіля про всяк випадок. Через три хвилини після початку спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими, один з них повідомляє, що подивився по базі і тому ОСОБА_1 має проїхати в лікарню щоб пройти певний тест. При цьому поліцейський пояснює, що у нього є сумніви щодо ОСОБА_1 згідно бази (початок о 3:14 файлу з останніми символами у назві 0019_ІМР). При цьому поліцейський не оголосив жодних ознак наркотичного сп`яніння, які він виявив у ОСОБА_1 . Явних ознак наркотичного сп`яніння суд з відеозапису не встановив. Натомість з відеозапису видно, що хода і мова у ОСОБА_1 не були сповільнені, хоча саме ці ознаки сп`яніння вказані у протоколі. Щодо такої ознаки, як відсутність реакції зіниць на світло таку ознаку з відеозапису встановити неможливо. Далі ОСОБА_1 просить більше не складати протоколу, оскільки вже один протокол склали і посвідчення водія забрали. Поліцейський роз`яснює, що згідно з пунктом 2.5. Правил дорожнього руху водій має право пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, інший поліцейський питає, чи він вживав після того (на думку суду, маються на увазі обставини попереднього складання протоколу), і що не можна їздити, поки все не вийде з організму. Інший поліцейський каже, що наркотичні речовини виводяться з організму протягом близько двох тижнів. ОСОБА_1 увесь час просить повторно протоколу не складати. Через кілька хвилин (19:14:58 файл з останніми символами у назві 0019_ІМР) один з поліцейських вимикає відеозапис і знімає з себе нагрудний реєстратор, віддає іншому і кличе ОСОБА_1 відійти вбік і показати страховку (що також видно на відеозаписі з нагрудного реєстратора цього поліцейського (файл з останніми символами у назві 0001А). Через 30 секунд інший поліцейський кличе їх назад, щоб скласти протокол, як він каже «по пункту 2.5, і тільки так». Потім поліцейський зазначає, що розуміє, що ОСОБА_1 потрібен автомобіль для вирішення своїх справ, і пояснює, що якщо вони проїдуть в лікарню і ОСОБА_1 пройде тест «Снайпер», який показує 10 видів наркотиків, і буде підтверджена наявність наркотиків, то автомобіль точно буде вилучено у нього, і додає, що згідно з пунктом 2.5. ОСОБА_1 має право відмовитись пройти огляд, хоча така відмова прирівнюється до стану сп`яніння (19:17:13 19:19:04 файл з останніми символами у назві 0019_ІМР). Далі поліцейський знову каже, що якщо ОСОБА_1 їде в лікарню проходити тест, то тоді сто відсотків автомобіль поліцейські будуть вилучати. Потім ОСОБА_1 питає, що йому зробити, щоб не вилучали автомобіль, на що поліцейський каже, що він має право відмовитися пройти огляд і поліція не може змусити його пройти огляд, однак відмова від проходження огляду прирівнюється до стану сп`яніння, але в такому випадку ОСОБА_1 зможе знайти водія і забрати автомобіль. ОСОБА_1 питає, що йому робити і чи шукати водія, на що поліцейський запитує, чи він бажає їхати в лікарню, а ОСОБА_1 відповідає, що уже не знає, що йому робити. Потім поліцейський знову повторює, що згідно з пунктом 2.5. ОСОБА_1 має право відмовитися пройти огляд, але відмова прирівнюється до стану сп`яніння, однак не буде акта, який підтверджує стан сп`яніння. Потім ОСОБА_1 каже, що не буде їхати в лікарню, а піде шукати водія.

Отже, як підтверджується даними відеозапису, в порушення вимог Закону «Про Національну поліцію», поліцейські не поінформували ОСОБА_1 про причини зупинки транспортного засобу. З огляду на це, а також на те, що поліцейські у розмові з ним постійно посилалися на обставини попереднього складання протоколу, не оголосили жодних ознак наркотичного сп`яніння, які спостерігали у ОСОБА_1 , а також один із них прямо сказав, що підозри щодо стану сп`яніння у нього виникли у зв`язку із даними інформаційної бази, суд дійшов висновку, що вимога пройти огляд була обумовлена виключно наявністю інформації про складання щодо ОСОБА_1 в минулому протоколу за статтею 130 КУпАП. За умови невиявлення у ОСОБА_1 об`єктивних ознак наркотичного сп`яніння, які вказані в Інструкції № 1452/735, у поліцейського були відсутні підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, відтак вимога пройти огляд була незаконною.

Крім того, поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 його права, зокрема і право на правничу допомогу, і не зважаючи на те, що він заявляв, що не знає, як йому поводитися (тобто, чи проходити огляд чи ні, оскільки він хотів уникнути вилучення автомобіля, про яке заявляли поліцейські), не надали йому можливості реалізувати своє право на захист.

Таким чином, неправильним роз`ясненням змісту пункту 2.5. Правил дорожнього руху (зокрема, що цим пунктом встановлено право пройти огляд, а не обов`язок пройти огляд на стан сп`яніння), твердженнями про те, що наркотичні речовини виявляються в організмі людини до допомогою тесту протягом двох тижнів, а також про те, що у разі позитивного результату експрес-тесту на наявність наркотичних речовин у ОСОБА_1 буде вилучено автомобіль, а у разі відмови автомобіль вилучено не буде, висуваючи незаконну вимогу пройти огляд на стан сп`яніння поліцейські активно спонукали ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, і в результаті спровокували його до відмови від проходження огляду.

Неодноразово у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини встановлював кримінальний характер санкцій Кодексу України про адміністративні правопорушення, і з огляду на це застосовував до справ про адміністративні правопорушення гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду кримінальних справ (рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" від 15.05.2008 року (заява N 7460/03), «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 заява № 16347/02).

Наявність державного інтересу не можна використовувати в якості обґрунтування щодо використання доказів, отриманих в результаті поліцейської провокації, оскільки застосування таких доказів наражає обвинуваченого на ризик остаточно позбавитись справедливого судового розгляду із самого початку; внутрішньодержавне законодавство не повинно дозволяти використання доказів, отриманих в результаті підбурювання з боку державних агентів. В іншому випадку таке законодавство не відповідає принципу «справедливого судочинства» (Рішення ЄСПЛ у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, «Худобін проти Російської Федерації» від 26 жовтня 2006 року, «Ваньян проти Російської Федерації» від 15 грудня 2005 року, «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).

Під провокацією (поліцейською) ЄСПЛ розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).

Оскільки з даних відеозапису з нагрудних реєстраторів поліцейських встановлено, що мала місце поліцейська провокація, то дані протоколу щодо наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння і відмови від проходження огляду, а також дані відеозапису в частині, де зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду, є недопустимими доказами.

Наведені мотиви у своїй сукупності дають підстави для висновку про відсутність події правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Отже, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, статями 247, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду, через Барський районний суд Вінницької області, протягом 10-ти днів з дня її винесення.

Суддя Юлія САЛДАН