Справа № 742/726/22
Номер провадження № 3/699/299/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2022 м. Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінова Г.М., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 від 12.03.2018, інші дані суду невідомі,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 06.02.2022 серії ААБ № 260292 (далі - протокол).

З протоколу вбачається, що 06.02.2022 о 04 год. 30 хв. в м. Прилуки по вул. Київській водій гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис бодікамери, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час складення адмінматеріалу у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалося. Відповідно до довідки Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Адміністративний матеріал крім протоколу містить копію письмових пояснень ОСОБА_1 та диск із відеофіксацією його відмови від огляду на стан сп`яніння.

ОСОБА_1 , будучи неодноразово належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явився.

21.07.2022 до суду надійшло клопотання адвоката Матвієнка В.М. про допуск його до участі у цій справі у якості захисника Мудрагеля Я.Я. та про відкладення судового засідання призначеного на цей день. Клопотання мотивоване зайнятістю захисника у розгляді іншої кримінальної справи у м. Прилуки, перебуванням ОСОБА_1 за межами області та його категоричною відмовою від розгляду справи без участі захисника. На підтвердження повноважень на представництво інтересів ОСОБА_1 адвокат Матвієнко В.М. надав ордер від 20.07.2022 серії СВ № 1028293.

З огляду на вказане, судове засідання у справі відкладено на 08.50 год. 17.08.2022.

ОСОБА_1 та його захисник Матвієнко В.М. про дату, час та місце судового засідання були завчасно та належним чином повідомленими, однак до суду не з`явилися.

У день судового засідання 17.08.2022 о 08.51 год. на офіційну адресу електронної пошти суду надійшло клопотання захисника Матвієнка В.М. про проведення засідання у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «EAZYCON» з робочого місця адвоката. Після реєстрації заяви як вхідної кореспонденції заява була передана судді для приєднання до матеріалів справи. Суд констатує, що заява була отримана канцелярією суду пізніше визначеного судом часу судового засідання, а в провадження судді ця заява передана ще пізніше після здійснення необхідних реєстраційних дій.

Ураховуючи, що захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності будучи завчасно та належним чином повідомленим про розгляд справи, заявив клопотання про проведення судового засідання з розгляду справи про адміністративне правопорушення в режимі відеоконференції після початку судового засідання, задовольнити вказане клопотання не надалося можливим.

Крім того, 17.08.2022 о 09.18 год. на офіційну адресу електронної пошти суду надійшло клопотання захисника Матвієнка В.М., підписане також ОСОБА_1 , про закриття провадження щодо притягнення останнього до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та "постанову винесену за ч. 2 ст. 126 КупАП" на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, мотивоване допущеними працівниками поліції порушеннями законодавства при оформленні адмінматеріалу, зокрема:

- при складенні протоколу ОСОБА_1 не роз`яснені права, обов`язки та наслідки складення протоколу, що призвело до неправильного розуміння ним, які саме дії мають ознаки адміністративного правопорушення, та які правові наслідки притягнення його до відповідальності;

- факт керування відсутній (на відео стоїть громадянин, автомобілем не керує і відомостей, що керував відеоматеріал не містить);

- відомості про відсторонення від керування відсутні;

- відеодоказ датовано 06.17 год. 06.02.2022, тобто після винесення постанови, що складена о 06.10 год. При цьому, захисник зазначає, що на відео не зафіксовано факт ПДР, ніхто не зупиняє автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , не співпадає день та час події;

- порушено вимоги щодо безперервності відео фіксації - відеозапис переривається при тому, що ОСОБА_1 наполягав, що автомобілем не керував.

Захисник вказує на те, що у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Однак на відео він перебуває не в автомобілі, не керує ним. При цьому огляд на стан сп`яніння може проводитися виключно щодо водія. На думку сторони захисту поліцейськими було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, однак належним чином не зафіксовано результат такого огляду - акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відсутній. Посилаючись на положення ст.ст. 279, 280 КУпАП, п. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та тяжкість передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП покарання, захисник зазначає, що суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначалися у протоколі про адміністративне правопорушення та не відповідають протоколу.

Згідно з рекомендаціями Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022 суди по можливості мають відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступу до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Таким чином, ужиті заходи попри їх об`ємність не сприяли досягненню мети забезпечення участі в судовому засіданні особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його захисника.

Оскільки сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд уважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 (див. у т.ч. постанову ВС від 15.05.2019 по справі № 0870/8014/12).

Указане узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини від 14.10.2003 у справі «Трух проти України», від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», від 26.04.2007 у справі «Шевченко проти України», відповідно до яких в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

При цьому, клопотання сторони захисту про закриття провадження у справі слід взяти до уваги та надати доводам, викладеним у ньому, належну правову оцінку.

Суд, дослідивши матеріали справи, відповідно до положень ст. 252 КУпАП оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, які затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, серед іншого, може полягати у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

До матеріалів справи долучено диск із відеозаписом подій, що передували складенню протоколу, однак на відео дійсно вбачається, що ОСОБА_1 під час його спілкування з працівниками поліції вже не керував транспортним засобом. При цьому чоловік на відео називає себе « ОСОБА_1 », чітко вказує на те, що він керував транспортним засобом ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_2 , що припарковий біля узбіччя та на запитання поліцейського, чи бажає він поїхати у лікарню на медичне обстеження для виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповів - «ні, не бажаю».

Сторона захисту не заперечувала, що вказана особа на відео це саме ОСОБА_1 .

При цьому сторона захисту вказує на те, що відеозапис переривається на тому моменті, коли ОСОБА_1 наполягає, що автомобілем не керував. Однак на наявному у суду відеозаписі такі обставини не зафіксовані. У будь якому випадку факт керування повідомляє сам ОСОБА_1 на початку відеозапису.

Крім того, у провадженні судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінової Г.М. одночасно також перебував адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП (судова справа № 742/727/22).

Положеннями ч. 2 ст. 36 КУпАП передбачено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, ураховуючи, що у провадженні одного і того самого судді перебувають два адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП з метою дотримання вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП щодо призначення покарання судді необхідно дослідити наявні обставини обох справ, встановити чи було вчинено адміністративні правопорушення, чи винна особа в їх вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності.

З огляду на вказане, розгляд обох справ здійснювався одночасно у судовому засідання, призначеному на 17.08.2022.

З матеріалів справи № 742/727/22 вбачається, що 06.02.2022 о 04 год. 30 хв. в м. Прилуки по вул. Київській водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив зіткнення з електроопорою. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. Водієм порушено вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху.

Судом при дослідженні матеріалів справ установлено, що на відео дійсно не зафіксовано, що ОСОБА_1 перед складенням протоколу керував транспортним засобом. Однак указане є наслідком того, що працівники поліції виявили ОСОБА_1 після ДТП з його участю.

При цьому, матеріали судової справи № 742/727/22 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП не містять заперечень того, що при ДТП саме він керував автомобілем ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_3 .

Відповідно до наявних у матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом.

З огляду на вказане, у суду відсутні сумніви, що 06.02.2022 о 04.30 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тобто був водієм - суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до приписів ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Порядок фіксування відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння передбачено п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395.

Так, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. Факт відмови зафіксовано на відеозаписі, який долучено працівниками поліції до матеріалів справи.

Вімоги законодавства щодо безперервності відеозапису не передбачають надання всього відеозапису з моменту першого візуального контакту працівників поліцію з особою, щодо якої складено адміністративний матеріал, і до моменту припинення спілкування після складення протоколу та у разі необхідності додатків до нього. Наданий відеофайл містить послідовний запис спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , з якого можливо встановити необхідну і достатню інформцію для встановлення обставин справи (особи ОСОБА_1 , факту керування ним транспортним засобом, факту відмови в проходженні огляду на стан сп`яніння). Переривання цього запису відсутні, запис є хронологічно послідовним.

З огляду на вищевикладений аналіз суд дійшов висновку, що складений щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, зміст якого зазначено вище, відеозаписом із фіксацією вказаної події, копією письмових пояснень ОСОБА_1 .

Отже ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, адміністративне стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання новим правопорушенням.

З матеріалів справи вбачається, що станом на дату складання адміністративного матеріалу ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак, призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Разом з тим, застосування судами постанов Пленуму Верховного Суду України не є обов`язковим, а вищевказаний висновок Пленуму на даний час не відповідає приписам чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу 2 п. 4 розділу І Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої наказом МВС від 07.12.2009 № 515 (зі змінами і доповненнями), право на керування транспортними засобами надається особі, до якої не застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права на керування транспортними засобами чи якій не встановлено тимчасове обмеження у праві на керування транспортними засобами.

З огляду на викладене слід дійти висновку що позбавлення права керування можливе до моменту отримання особою посвідчення водія.

ОСОБА_1 після складання адміністративного матеріалу міг звернутися до уповноважених на це органів та вчинити дії з метою отримання посвідчення водія (пройти навчання, скласти іспит). Такі дії також можуть бути вчинені після ухвалення судового рішення у цій справі. Таким чином, вищевказаний припис п. 21 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 порушує правила визначення адміністративного стягнення та нівелює саму мету притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП..

Застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом не може залежати від факту отримання чи неотримання ОСОБА_1 посвідчення водія, скільки суд позбавляє саме права керування, а не позбавляє посвідчення водія.

Отже, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, його відношення до вчиненого, беручи до уваги відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд призначає ОСОБА_1 покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на даний час становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами.

Накладання такого стягнення у даній справі відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Крім того, з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Щодо клопотання про закриття провадження про притягнення ОСОБА_1 за постановою винесеною за ч. 2 ст. 126 КупАП на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, слід зазначити, що оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відбувається у порядку визначеному ст. 268 КАС України.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. ст. 130, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 від 12.03.2018, інші дані суду не відомі - визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, штраф підлягає стягненню в примусовому порядку в подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість грн. 20 коп.) грн.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Літвінова Г.М.