Єдиний унікальний номер 448/1182/21
Провадження № 3/448/4/22
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

(повний текст)

18.08.2022 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В. при секретарі судового засідання Семен І.І. з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Голубінки Л.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з ВАП УПП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, встановлених під час розгляду справи.

ОСОБА_1 05.09.2021 року о 23:30 год. на 75 км автодороги М-11 Львів-Шегині на території Яворівського району Львівської області керував транспортним засобом автомобілем марки «LAND ROVER FREELANDER», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку - відмовився. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ІІ. Позиція та пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

В судове засідання 18.08.2022 року ОСОБА_1 не з`явився, будь-яких клопотань на адресу суду не скеровував.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.

З огляду на наведене та у зв`язку з участю в судовому засіданні захисника адвоката Голубінки Л.В., приходжу до переконання про можливість розгляду справи без участі особи ОСОБА_1 .

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 в попередніх судових засіданнях по справі пояснив, що пізно ввечері 05.09.2021р. рухався автомобілем зі Львова, був втомлений та заснув за кермом, внаслідок чого у вказаному в протоколі місці «зачепив» припаркований вантажний автомобіль (фуру), а потім від удару в`їхав інший вантажний автомобіль. Дальше на місце даної дорожньо-транспортної пригоди прибули поліцейські, які склали відносно нього протоколи за вчинення ДТП та за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Вказав, що згідно постанови суду його вже визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та накладено стягнення у виді штрафу. Заперечив обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №273525 від 06.09.2021р. за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з тих підстав, що від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Голубінка Л.В. в судовому засіданні та у поданому клопотанні про закриття провадження у справі покликалась на те, що не згідна зі складеним відносно ОСОБА_1 протоколом про адміністративне правопорушення та викладеними у ньому обставинами правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних підстав: ОСОБА_1 заперечує обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №273525 від 06.09.2021р. та стверджує, що від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, а свідки зазначені в протоколі були зацікавленими особами, оскільки були потерпілими внаслідок ДТП; протокол не складався у присутності ОСОБА_1 , примірника такого він не отримував, свідків, які вказані у протоколі на місці не було; з відеозаписів, які знаходяться в матеріалах справи, вбачається, що зазначені в протоколі свідки, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були присутніми під час (як зазначено в письмових поясненнях свідків) «відмови» водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння; у справі відсутні докази, що підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння; про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння він неодноразово заявляв поліцейським; долучені до протоколу відеозаписи не підтверджують подію та склад адміністративного правопорушення; є обґрунтований сумнів щодо письмових пояснень свідків, зазначених у протоколі; у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке б мав виписати поліцейський на місці; в протоколі в порушення вищевказаних вимог письмовими (не друкованими) літерами записано прізвище, ім`я та по батькові поліцейського, який складав протокол та прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її місце проживання; протокол та матеріали справи складені з порушеннями і не можуть вважатись належними та допустимими доказами. Просить суд закрити провадження у даній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази.

На підтвердження факту порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України, а відтак вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, надано відповідний протокол серії ААБ №273525 від 06.09.2021р.; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у яких такі зазначають, що були запрошені поліцейськими як свідки для проходження водієм ОСОБА_1 процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак в ході розмови з поліцейськими водій відмовився від проходження такого огляду; а також відеозапис, який міститься на трьох СD-дисках.

Судом переглянуто та досліджено в судовому засіданні відеозапис щодо подій, який міститься в матеріалах справи на трьох СD-дисках. З відео файлів вбачається наступне: На першому СD-диску відображені обставини складання та оголошення ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП. З третього відео файлу першого диску вбачається, що поліцейський питає в водія ОСОБА_1 чи той вживав алкогольні напитки, а водій відповідає, що не вживав; далі поліцейський пропонує йому пройти тест на сп`яніння, на що водій відповідає «Для чого? Я знаю, що я п`яний. Не хочу проходити. Я сам розумію, що я не пройду. Не буду проходити!». З оглянутого судом другого СD-диску відомо, що під час оформлення матеріалів поліцейський отримує телефонний дзвінок та в ході телефонної розмови дізнається, що інші водії учасники ДТП телефонували на гарячу лінію та повідомили, що «водій ОСОБА_1 такий п`яний, що на очі не бачить»; в ході цієї ж телефонної розмови поліцейський доповідає, що складає відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ознаками ст.130 КУпАП, зокрема за відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння. З оглянутого судом третього СD-диску слідує наступне: поліцейські прибули на місце ДТП, питають хто саме є водіями учасниками ДТП; оглядають місце ДТП, з`ясовують, що водій ОСОБА_1 автомобілем в`їхав в вантажний автомобіль, у якому в результаті даної ДТП пошкоджено паливний бак; водії-учасники ДТП сваряться між собою та кричать, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані сп`яніння; водій ОСОБА_1 каже, що був замучений дорогою та заснув під час керування транспортним засобом; водії інших вантажних автомобілів просять викликати оперативну групу, обурюються, що водій ОСОБА_1 вчинив ДТП в стані сп`яніння. З оглянутого другого відео файлу третього диску слідує, що поліцейський питає у водія ОСОБА_1 чи той вживав алкогольні напитки, на що такий відповідає, що не вживав; далі поліцейський пропонує пройти огляд на сп`яніння, на що водій відповідає: «Не буду проходити, бо знаю, що п`яний. Не хочу проходити огляд. Я сам розумію, що не пройду. Не буду проходити». На відеозаписі подій, які відображені на цьому ж третьому СD-диску, чітко видно, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 присутні на місці в ході процедури, під час якої поліцейські пропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, а водій відмовився від проходження такого огляду На шостому відео файлі цього ж диску відображені обставини, як свідки підписують пояснення, у яких зазначено, що вони були очевидцями відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Також з відеозапису слідує, що водій ОСОБА_1 в ході спілкування як з іншими учасниками ДТП, так і в ході спілкування з поліцейськими поводив себе грубо, зухвало, допускаючи чисельні нецензурні висловлювання, не виконуючи вказівок поліцейських щодо дотримання порядку.

ІV. Застосоване судом законодавство.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю) тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов`язок, оскільки норми ч.1 ст.68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

У відповідності до положень ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як кожен доказ окремо, так і вся їх сукупність, підлягають оцінці. Правильна оцінка доказів - це найважливіша умова прийняття законного, об`єктивного, обґрунтованого, і правильного рішення у справі. Оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням посадової особи. Це означає, що під час повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи у посадової особи формується своя певна думка щодо конкретної справи. Ця думка ґрунтується на некритичному ставленні до окремих доказів, відсутності будь-яких переваг одних доказів перед іншими, додержанні законності. До того ж посадова особа керується своєю правосвідомістю. Оцінюють докази посадові особи, що уповноважені розглядати справу про адміністративне правопорушення, а також інші особи, що беруть участь у справі. Це проявляється у клопотаннях, поясненнях цих осіб, що допомагає посадовій особі прийняти правильне рішення.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р. (із відповідними змінами), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 вказаних Правил встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.5 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Диспозицією ч.1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), який свідчить про зниження уваги та швидкості реакції водія, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог підпунктів "а" та "б" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, а водій відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції - пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені пунктами 2, 3, 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Так згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктами 1, 6, 10 розділу ІІ Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Згідно з вимогами, передбаченими п.6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Законом не передбачено поважних чи неповажних причин відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно з положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

З системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

V. Оцінка суду щодо фактичних обставин справи та висновки суду на підставі наданої оцінки.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника-адвоката Голубінки Л.В., дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаного правопорушення підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №273525 від 06.09.2022р.; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що ОСОБА_1 у їх (свідків) присутності у зазначений в протоколі час та місці відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку, а також відеозаписом (відео файлами), який міститься на СD-дисках. Частина відеозапису стосується саме обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яка фіксує перебіг подій за участі ОСОБА_1 , а саме його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку із виявленими ознаками сп`яніння, що і слугувало підставою для складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення за порушення останнім п. 2.5 Правил дорожнього руху. При цьому, працівниками поліції ще й було залучено двох свідків для фіксації в їх присутності факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку. Жодних активних дій з метою проходження огляду на вимогу поліцейського ОСОБА_1 не вчиняв, навпаки відмовився від проходження відповідного огляду. Жодних заперечень з приводу складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП за порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_1 не висловлював.

Вказані вище докази є чіткими, узгоджуються між собою та в матеріалах справи відсутні докази, які б їх спростовували. Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів на думку суду відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, у своїй сукупності є підтвердженням об`єктивної сторони вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , як вважає суд, не надав суду жодних доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративні правопорушення та додатках до нього. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що доводи ОСОБА_1 в тій частині, що у зазначений в протоколі час та місці він «не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння» не віднайшли свого підтвердження під час судового розгляду даної справи.

Суд критично оцінює доводи сторони захисту щодо того, що від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся, оскільки такі мотиви та його пояснення не відповідають дійсності, цілком спростовуються наявним у справі та дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, з якого безумовно убачається, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, жодних активних дій з метою проходження цього огляду на вимогу поліцейських ОСОБА_1 не вчинив. Навпаки, він поводив себе агресивно, грубо, зухвало, допускаючи чисельні нецензурні висловлювання, не виконуючи вказівок поліцейських щодо дотримання порядку. Така поведінка та фактично ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння не може трактуватися як вираження згоди водієм ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння.

Не бере до уваги суд і доводи сторони захисту про не надання поліцейським направлення в заклад охорони здоров`я, оскільки з наведених вище вимог ст.266 КУпАП вбачається, що лише у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки, або незгоди із результатами такого огляду, та надання згоди особи на проведення огляду в медичному закладі, працівник поліції повинен доставити водія до медичного закладу для проходження огляду та виписати направлення на такий огляд. Враховуючи, що ОСОБА_1 взагалі відмовився від проходження огляду (як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі) у працівника поліції не виникало обов`язку виписувати відповідне направлення.

Також захисник Ісанського В.В. вказувала на порушення вимог законодавства щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Однак, з такими доводами суд не погодджується. Протокол про адміністративне правопорушення за своїм змістом відповідає вимогам статті 266 КУпАП, а також містить усі необхідні відомості, передбачені як Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, так й Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858. Протокол складений, в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою. Будь-яких пояснень по суті порушення чи своєї незгоди із викладеними у протоколі відомостями ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення не висловлював, хоча він не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ті пояснення, які вважав за потрібні. Матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 дій працівника поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому судом враховується також те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей щодо протиправності дій працівника поліції; ОСОБА_1 доказів неправомірної поведінки працівника поліції та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього,- суду не скеровував.

Оцінюючи пояснення особи, відносно якої вирішується питання про її притягнення до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , то суд вважає їх такими, що дані лише з метою уникнення (зменшення) відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки такі пояснення суперечать встановленим обставинам справи та спростовані наведеними вище доказами.

Аналізуючи наведені вище докази, приходжу до переконання, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Вимога пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо обґрунтування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення ( Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року; Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року ). Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання у першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови у прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

VI. Накладення адміністративного стягнення.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який є членом Громадської організації «Волонтерський рух Мостищини», позитивно характеризується за місцем проживання, ступінь його вини, відсутність обставин, які б обтяжували відповідальність ОСОБА_1 , вважаю за доцільне призначити адміністративне стягнення в межах безальтернативної санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

VІI. Судові витрати.

Згідно вимог ст.40? КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, то вважаю за необхідне стягнути з останнього судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн. (2481 грн.*0,2).

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33, 40-1, 245, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 19.08.2022р.

Суддя Ю.В. Кічак