КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 363/175/22 Головуючий у 1 інстанції: Лукач О.П. Провадження № 33/824/2062/2022 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року Суддя Київського апеляційного суду Шебуєва В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 01 липня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 01 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 496,20 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просить скасувати вказану постанову суду та закрити провадження в справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального і процесуального права, неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що поліцейськими була порушена процедура проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння. Йому не пропонували пройти огляд за допомогою приладу Драгер або у визначеному закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку. Йому не пропонували підписати протокол про адміністративне правопорушення та надати письмові пояснення. Суд першої інстанції безпідставно прийняв до уваги наданий в ході розгляду справи поліцейським відеозапис, оскільки це не відеозапис з нагрудної камери поліцейського, а фрагменти відеозйомки з мобільного телефону. Наданий поліцейським відеозапис є неповним, з нього неможливо встановити присутності свідків на місці події.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Александрова Д.О., суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд не вбачає підстав для скасування такої постанови суду першої інстанції.

У наданому суду першої інстанції протоколі про адміністративне правопорушення ААБ № 230287 від 21 грудня 2021 року зазначено, що 21 грудня 2021 року о 16:50 у с.Новосілки, по вул. Київській, 63, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Субару», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, порушення мови) від проходження медичного огляду вживання спиртних напоїв відмовився в установленому законом порядку в присутності двох свідків. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно із частиною першою статті 130 КУпАП (а.с. 1).

До протоколу про адміністративне правопорушення долучена копія постанови серія ЕАО № 5171890 від 21 грудня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративна правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за частиною другою статті 122 КУпАП, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , рапорт інспектора Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Ю.Клименка, витяг із ІПС МВС України «Армор» (а.с. 3-10).

У письмових поясненнях свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 21 грудня 2021 року підтвердили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Також суду першої інстанції був наданий відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє посилання апелянта ОСОБА_1 на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду його на стан алкогольного сп`яніння, а також на те, що на місці події були відсутні свідки, оскільки такі посилання не відповідають матеріалам справи та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, в суді першої інстанції ОСОБА_1 пояснював, що 21 грудня 2021 року разом із дружиною, яка керувала транспортним засобом, вони припаркувалися біля магазину та пішли за покупками. Перебуваючи в магазині, у автомобіля спрацювала сигналізація, він взяв ключі та вийшов на паркову. Коли він знаходився біля автомобіля до нього підійшли працівники поліції і почали задавати питання, без підстав запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Він відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки автомобілем не керував.

У наданому суду першої інстанції письмовому поясненні від 19 травня 2022 року ОСОБА_1 зазначив, що працівниками поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння у присутності двох свідків, на що він категорично відмовився та відносно було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 32).

Відтак, у своїх поясненнях ОСОБА_1 підтвердив той факт, що працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але він відмовився від проходження такого огляду, для фіксування відмови від проходження огляду працівниками поліції було запрошено двох свідків. Заперечуючи наявність підстав притягнення його до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 посилався фактично на те, що він не керував транспортним засобом.

Суд першої інстанції заслухав пояснення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , який пояснив, що його екіпаж рухався по вулиці Київській в центрі села Новосілки. При виїзді з перехрестя вони помітили автомобіль Субару, водій якого паркуючись, не увімкнув покажчик повороту. За кермом автомобіля був водій ОСОБА_1 , пасажирів у автомобілі не було. При зверненні до водія з вимогою пред`явити посвідчення, останній повівся дуже агресивно, при цьому у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. У присутності свідків ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на драгер, але він відмовився, про що був складений протокол. Від підпису протоколу водій відмовився. Після цього, ОСОБА_1 взяв пляшку шампанського та продовжував вживати алкоголь. В подальшому на іншому автомобілі приїхала дружина ОСОБА_1 та забрала його.

Вказані обставини також підтверджуються наданим поліцейським на запит суду відеозаписом відеореєстратора, установленому в патрульному автомобілі, на якому зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його паркування, а також те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі. На пропозицію поліцейського у присутності свідківвід такого огляду ОСОБА_1 відмовився у категоричній формі. З відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом самостійно, без пасажирів.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставнимипосилання апелянта на неповноту відеофіксації події. У наданому суду відеозаписі зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Посилаючись на неправомірність врахування судом вказаного відеозапису ОСОБА_1 не спростовував той факт, що на вказаному відеозаписі зафіксовано події саме за його участі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Вишгородського районного суду Київської області від 01 липня 2022 року без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а постанову Вишгородського районного суду Київської області від 01 липня 2022 року без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Шебуєва В.А.