Справа№751/1316/22
Провадження №3/751/823/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року місто Чернігів

СУДДЯ НОВОЗАВОДСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ МІСТА ЧЕРНІГОВА

Яременко І.В.

розглянувши у закритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розвідник-стрілець стрілецького відділення стрілецького взводу в/ч НОМЕР_2, який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 228370 від 30.04.2022 слідує, що ОСОБА_1 , 30.04.2022 о 21 год 53 хв у м. Чернігові по вул. Реміснича, 31, керував транспортним засобом «Peugeot 307», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія у встановленому законом порядку огляд на визначення стану сп`яніння проводився за допомогою приладу Драгер. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1 , показав, що 30.04.2022 о 21 год 53 хв у м. Чернігові по вул. Реміснича, 31, керував транспортним засобом «Peugeot 307», д.н.з. НОМЕР_1 , перед тим вжив алкогольні напої. Також зазначив, що він з 24.02.2022 року проходить військову службу розвідником-стрільцем, специфіка служби передбачає його постійне перебування на зв`язку з командуванням для виконання завдань, направлених на усунення небезпеки життю та здоров`ю людей Чернігівської громади. Помітивши, що він залишив засіб зв`язку у попередньому місці свого перебування, вирішив поїхати за ним, тому він вимушений був сісти за кермо автомобіля після вживання спиртних напоїв. Вважає, що діяв під час дії воєнного стану в умовах крайньої необхідності, з метою попередження заподіяння істотної шкоди здоров`ю та збереження життя людей.

Вислухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, вирішуючи питання щодо винуватості та притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд має перевірити наявність обставин, що виключають притягнення особи до відповідальності.

Відповідно до вимог, викладених у ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, обставини адміністративного правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній.

Відповідно до ст.. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує». Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається.

Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Підставою крайньої необхідності є небезпека інтересам, які охороняються адміністративним законодавством. Ця небезпека може бути викликана: 1) протиправними діями людини: 2) діями тварин; 3) природними явищами; 4) джерелом підвищеної небезпеки (технічними та транспортними засобами) тощо. Крім того, крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): - небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; - при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; - шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан в Україні строком на 30 діб, який продовжено Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022 та згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022 з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 вживав заходи для відвернення небезпеки, яка існувала для життя і здоров`я людей Чернігівської громади під час дії воєнного стану, не могла бути усунута іншими дієвими засобами.

Наведене приводить суд до переконання, що в даній ситуації ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності.

Пунктом 4 ч.1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як зокрема, вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

Отже, враховуючи встановлення факту того, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, що виключає адміністративну відповідальність, суд доходить висновку про те, що провадження по справі підлягає закриттю, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП за обставин вчинення дії в стані крайньої необхідності.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» в разі закриття провадження в справі судовий збір не стягується.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1, 9, 17, 18, 130, 247, 251, 283, 284, 287-289 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за обставин вчинення дії в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: І. В. Яременко