Справа №751/2476/22
Провадження №3/751/1385/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Павлова В.Г.,

при секретарі Овдій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ЧРУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з даних протоколу - не працюючого, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП -

ВСТАНОВИВ:

13.07.2022 року о 08 год. 45 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке полягало в штовханнях та образах потерпілого нецензурною лайкою, чим завдав йому психологічних страждань та фізичного болю. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи у встановленому порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв.

З урахуванням положення ст.268 КУпАП, яка не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, що передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також вимоги ст.277 КУпАП в частині строків розгляду, з огляду на вжиті заходи для належного інформування про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Окрім того, суд враховує, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення без її відкладення, а ОСОБА_1 не позбавлений права в разі незгоди з ним ініціювати його апеляційне оскарження.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 335229 від 13.07.2022 року; протоколом про прийняття заяви потерпілого ОСОБА_2 ; рапортом помічника чергового ЧУП ГУНП в Чернігівській області; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства; копією термінового заборонного припису серії АА№ 240864 від 13.07.2022 року стосовно кривдника ОСОБА_1 ; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства відносно потерпілого.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про попередження насильства в сімї», насильство в сім`ї це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Частиною першою ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність особи, зокрема, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.6 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229-VIII від 07.12.2017, до інших органів та установ, на які покладаються функції із здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, належать в тому числі і суди.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи докази у справі, які суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, що в своїй сукупності дають можливість зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно вимог ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.ст.34,35 КУпАП судом обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

З врахуванням ступеня, інтенсивності та характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП в межах санкції статті.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП суд стягує з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст.33,34,35,40-1, ч.1 ст.173-2, ст.ст.221, 268, 283,321-1 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 к. судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г.Павлов