Провадження №3/337/719/2022
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Сидорова Марина Володимирівна, розглянувши в м.Запоріжжі справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилась в м. Запоріжжі, громадянки України, не працює, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.156 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ВАБ №677266, складеним 15.06.2022р. поліцейським офіцером громади ВП СВГ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, ст. ОСОБА_2 : 15.06.2022р. о 11.30 год., у кіоску за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 в супереч ст.15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу етилового, коньячного і плодового, алкогольних та тютюнових виробів» здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами без акцизу, чим порушила ст.226 ПКУ та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнала та зазначила, що дійсно у зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення день, час та місці вона перебувала у кіоску, де проходила стажування з метою працевлаштування. У цей час до кіоску пришли працівники поліції та без дозволу власника кіоску провели в ньому огляд, виявили тютюнові виробі, які вона не продавала.

Після оголошення перерви в судовому засіданні ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, подала клопотання про продовження розгляду справи у її відсутність.

Захисник адвокат Білоус С.А. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутність складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, а тому не суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП. Огляд приміщення кіоску проведено працівниками поліції без дозволу власника кіоску. Також не доведено, що ОСОБА_1 взагалі здійснювала торгівлю тютюновими виробами. Зміст протоколу не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

П.2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення вини «поза розумним сумнівом» лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме інспектор поліції, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто «поза розумним сумнівом» довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також суд виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

При цьому, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

За усталеною практикою ЄСПЛ суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ №677266 від 15.06.2022р. ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 15.06.2022р. о 11.30 год. у кіоску за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами без акцизу, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП.

Так, ч.1 ст.156 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Згідно з п.215.1 ст.215 ПК України до підакцизних товарів належать тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну.

Згідно з п.226.1, 226.2 ст.226 ПК України у разі виробництва на митній території України тютюнових виробів чи їх ввезення на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка.

Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Згідно з п.226.11 ст.226 ПК України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку тютюнових виробів забороняються.

Маркування тютюнових виробів, які реалізуються в Україні, здійснюється відповідно до правил, визначених ч.3 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Крім того, відповідно до ст.1 зазначеного Закону оптова торгівля - діяльність по придбанню і відповідному перетворенню товарів для наступної їх реалізації суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) роздрібної торгівлі, іншим суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва); роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Відповідно до ч.2 ст.55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, може бути лише суб`єкт господарювання, а об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у роздрібній чи оптовій торгівлі, зокрема, тютюновими виробами без марок акцизного податку.

Разом з тим, в порушення вимог ст.256 КУпАП уповноважена посадова особа органу поліції не вказала в протоколі про адміністративне правопорушення чи є ОСОБА_1 суб`єктом господарювання та якими доказами підтверджується цей факт.

Навпаки в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 не працює, що фактично виключає наявність у неї статусу суб`єкта господарювання.

Отже, поліцейським невірно визначено суб`єкта зазначеного адміністративного правопорушення.

Крім того, до протоколу не додано жодних належних, допустимих, достовірних доказів, передбачених ст.251 КУпАП, які б підтверджували, що в зазначені день, час та місці ОСОБА_1 дійсно здійснювала будь-яку торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку, враховуючи при цьому, що торгівля - це процес обміну товарів на гроші з метою задоволення потреб споживача та отримання прибутку.

В даному випадку з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 продала комусь зазначені в протоколі тютюнові вироби і отримала за це гроші. Вказані обставини жодними документами не зафіксовані.

Суд вважає, що сам по собі факт виявлення в приміщенні кіоску тютюнових виробів без марок акцизного податку не свідчить про здійснення торгівлі ними.

У рапорті поліцейського офіцеру громади ВП СВГ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 (без дати), який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, відсутня інформація щодо конкретних дій ОСОБА_1 , які б утворювали об`єктивну сторону адміністративного правопорушення.

При вирішенні вказаної справи, суд не приймає до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 , відібрані о 11.17 год. 15.06.2022р. поліцейським офіцером громади СВГ ВП Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області Сергія Голік, які містять пояснення щодо визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки такі пояснення відібрані до настання часу вчинення правопорушення, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення (11.30 год.). Крім того, факт визнання особою вини у вчиненні правопорушення не звільняє особу, яка виявила факт правопорушення, від доведення правомірності притягнення особи до відповідальності і відповідно не може бути достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Протокол огляду та вилучення тютюнових виробів без марок акцизного збору у кіоску, який розташований на Гудименко, 1, в м. Запоріжжі, який складено 15.06.2022р. у період часу з 11.16 год. до 11.54 год., в достатній мірі не свідчать про здійснення торгівлі ними, а також про здійснення торгівлі саме ОСОБА_1 .

Письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, в даному випадку суд не приймає до уваги, оскільки вказані особи не попереджалися про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Більш того, вказані свідки були викликані в судове засідання для надання пояснень по суті справи, проте до суду не прибули.

При цьому ОСОБА_4 судовий виклик отримала завчасно, проте причини неприбуття не повідомила.

Судовий виклик надісланий ОСОБА_5 повернуто до суду з позначкою поштового відділення про те, що вказана особа за адресою, вказаною у протоколі, відсутня.

Таким чином, відповідно до ст.7,245,252,280 КУпАП, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, та факт його вчинення належними та допустимими, достовірними та достатніми доказами поза розумним сумнівом не доведений, що в силу презумпції невинуватості трактується судом на її користь і відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема, вирішення питання про вилучені речі і документи.

Відповідно до ч.1 ст.265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Як вже зазначалось вище, згідно з п.226.11 ст.226 ПК України забороняється не тільки продаж на митній території України, а й зберігання з метою продажу не маркованих в установленому порядку тютюнових виробів.

Отже, вказані тютюнові вироби є такими, що перебувають у незаконному обігу на території України, і відповідно є предметом протиправного діяння і речовими доказами у цій справі.

КУпАП не містить положень про те, яким чином повинно бути вирішено питання про речові докази в справі про адміністративне правопорушення у разі її закриття, у зв`язку з чим суд вважає доцільним за аналогію закону застосувати положення ст.100 КПК України, яка регулює питання вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні.

Зокрема, згідно з ч.9 ст.100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із ст.171-174 цього Кодексу. При цьому: 3) майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Передавати майно на потреби ЗСУ дозволено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.02.2022 № 186-р, а також відповідно до рішень військового командування про примусове відчуження або вилучення майна, ухвалених на підставі приписів Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Враховуючи, що суд прийшов до висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КупАП, однак власника вилученого майна встановлено не було, а самі вилучені тютюнові вироби не мають марок акцизного податку, але мають певну цінність та можуть бути використані на потреби Збройних Сил України, суд вважає за можливе передати зазначені речові докази на користь ЗСУ.

Керуючись ст.7,9,156,245,247,251,252,256,265,268,280,283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративного правопорушення за ч.1 ст.156 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Речові докази 215 пачок тютюнових виробів без марок акцизного податку, які вилучені 15.06.2022р. у кіоску за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гудименко, 1 та зберігаються у відділі поліції №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області - передати Збройним Силам України.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя М.В.Сидорова