Дата документу Справа № 332/1083/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/1083/22 Головуючий в 1 інст. Сінєльнік Р.В.
Провадження №33/807/396/22 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 серпня 2022 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Фельського С.Л. розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Фельського С.Л. на постанову Заводського районного суду м.Запоріжжя від 5 липня 2022 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 27.05.2022 року о 20-03 год. в м.Запоріжжя, на вул. Діагональна, 8 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Scoda Octavia Tour державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, порушення мови, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду водій відмовився у встановленому законодавством порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР. Від керування водія відсторонено, про повторність попереджено.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Фельський С.Л. вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що в судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 27.05.2022 року через хворобу матері він поспішав додому, його зупинили через перевищення швидкості. На пропозицію працівників поліції проїхати у медичний заклад він відмовився, оскільки поспішав додому до хворої матері. Наступного дня він з власної ініціативи, пройшов медичний огляд у КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, згідно якого стану сп`яніння у нього не виявлено, що підтверджується відповідним висновком № 2243 від 28.05.2022 року. На думку сторони захисту, оскільки ОСОБА_1 перебував у стані крайньої необхідності та поспішав до хворої матері його відмова взагалі не може вважатись правопорушенням. Крім того, з відеозапису долученого до матеріалів справи жодних ознак сп`яніння у водія не вбачається, мова чітка, координація не порушена, при цьому жодного фізичного огляду поліцейський не проводив.

Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , думку адвоката Фельського С.Л., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 056938 від 27.05.2022 року, відповідно до якого підтверджуються обставини, місце та час вчинення правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких він не оспорює викладені в протоколі обставини та пояснює свою поведінку тим, що поспішає додому, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.05.2022 року, відеозаписом.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Згідно п. п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за№1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння-порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови.

Наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння були вказані поліцейським в направленні на огляд водія від 27.05.2022 року, зокрема почервоніння очей, порушення мови, тремтіння пальців рук(а.с.4).

Згідно з п.12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З переглянутого відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, отриманого під час виконання ними службових обов`язків, зафіксовано як ОСОБА_1 відмовляється від проведення огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі вказуючи, що поспішає до хворої матері.

З приводу причини відмови від проходження медичного огляду місцевий суд цілком слушно зауважив на тривалості спілкування водія ОСОБА_1 із працівниками патрульної поліції.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 повідомив про обізнаність щодо надання медичної допомоги матері шляхом виклику швидкої допомоги, яка за його приїзду до дому вже поїхала.

Отже, суд не вбачає поважних, непереборних причин для відмови від проходження медичного огляду та, на переконання апеляційного суду, працівниками поліції дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, визначену ст.266 КУпАП.

Проте, ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Перевіряючи доводи апеляції стосовно того, що ОСОБА_1 самостійно пройшов медичний огляд на стан сп`яніння, що підтверджується відповідним висновком, апеляційний суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменті встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Оскільки ОСОБА_1 проходив медогляд самостійно у відсутності поліцейського, наданий ним висновок лікаря про те, що у останнього ознак сп`яніння не виявлено 28.05.2022 року о 16.10 хв., з урахуванням проведеного огляду поза межами 2-х годинного строку з моменту виявлення працівником поліції відповідних ознак, є недійсним відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП.

Також апеляційна інстанція звертає увагу, що з доданого висновку, за відсутності акту медичного обстеження, не надається можливим встановити самостійного проходження ОСОБА_1 медичного огляду саме на стан наркотичного сп`яніння.

Одночасно слід відмітити, що у даному випадку вирішується питання саме щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і поважних причин такої відмови за матеріалами справи не вбачається.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої об`єктивно не підтверджуються матеріалами справи .

Згідно зі статтею 18 КУпАП крайня необхідність - це стан, в якому була вчинена дія, передбачена цим Кодексом або іншими законами України, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, і який виключає можливість кваліфікації цієї дії як адміністративного правопорушення. Обов`язковими ознаками крайньої необхідності є вчинення дії: 1) з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління; 2) якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами; 3) якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Лише за наявності усіх трьох наведених вище умов особа звільняється від адміністративної відповідальності на підставі статті 17 цього Кодексу, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, вчинене у стані крайньої необхідності, підлягає закриттю.

В матеріалах справи наявна довідка КНП міської лікарні № 4 датована 26 травня 2022 р. в якій зазначено діагноз матері ОСОБА_2 . Доказів того, що саме 27 травня 2022 року виникла ситуація, яка спонукала ОСОБА_1 керувати автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння стороною захисту не надано. Водночас навіть за повідомленням ОСОБА_1 зазначена небезпека для матері останнього була усунута іншими засобами.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним, а тому посилання апелянта щодо порушення ст. 33 КУпАП безпідставні.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАп справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Фельського С.Л. залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м.Запоріжжя від 5 липня 2022 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник