Справа № 338/419/22
Провадження № 33/4808/469/22
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Решетов В. В.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Михайлишина М.В.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.,-

встановив:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 23 травня 2022 року о 01 год. 45 хв. на вул. Шевченка в селищі Богородчани Івано-Франківського району Івано-Франківської області керував автомобілем Chevrolet Lacetti, д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння проводився у встановленому законом порядку з використанням газоаналізатора "Drager 6810", тест №5465, результат огляду 1,82‰.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова судді є необґрунтованою, винесена без з`ясування всіх обставин справи.

По суті вчиненого правопорушення зазначив, що 22.05.2022 року за місцем його проживання в с. Глибівка зі своїми родичами та товаришами святкували, дане святкування затягнулось до 01 год. ночі. Коли закінчились сигарети ти спиртні напої, він вирішив поїхати в смт. Богородчани на АЗС, оскільки вона працює цілодобово. Так як він перебував в нетверезому стані, то в якості водія за кермо сів ОСОБА_2 , який був у нього в гостях, та який не вживав спиртні напої.

Приблизно о 02 год. ночі на заправці АЗС підійшов працівник поліції. В автомобілі в якості водія перебував ОСОБА_2 та знайома ОСОБА_3 . Працівник поліції зробив їм зауваження щодо порушення комендантської години та попросив надати документи на автомобіль та посвідчення водія, які знаходились в бардачку, та які він би не зміг дістати із заднього сидіння не представлялось можливим, а тому вийшов з автомобіля і відкрив передні праві двері та надав документи для перевірки. Працівники поліції, перевіривши документи та виявивши, що він є власником автомобіля, не маючи жодних на те підстав, визначили, що саме він керував транспортним засобом.

Апелянт зазначив, що пояснював працівнику поліції, що він не керував транспортним засобом, а перебував в автомобілі в якості пасажира. Оскільки він не заперечував факт вживання алкогольних напоїв та перебував в нетверезому стані, то він зрозумів, що його притягнуть до відповідальності за порушення комендантської години, а тому погодився пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер, щоб не проходити відповідний огляду медичному закладі

ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що суд не надав оцінки тому факту, що з відео фіксації нагрудної камери працівника поліції не зафіксовано факту керування ним транспортним засобом, а тому він не може бути суб`єктом правопорушення.

Окрім того, апелянт наголошує на тому, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є належним доказом в тому випадку, коли в протоколі є посилання на технічний засіб за допомогою якого здійснено даний запис. Наголосив, що таку позицію виклав ВС, яким також було зазначено, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а містить лише процесуальну послідовність винесення постанови.

ОСОБА_1 також наголошує на тому, що судом не були допитані свідки, а тому посилання суду на письмові пояснення свідків є безпідставними.

Зазначає, що судом не взято до уваги, що автомобілем керував ОСОБА_2 , його показання судом також не взято до уваги.

ОСОБА_1 вказав на те, що суд відшуковував докази на користь обвинувачення, оскільки в постанові суду зазначив, що автомобіль Chevrolet Lacetti, д/н НОМЕР_1 , рухалась по вул. Шевченка та була зупинена працівниками поліції, що не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки із відеозапису видно, що автомобіль заїжджає на АЗС, зупиняється і тільки через деякий час до неї підходять працівники поліції. Таким чином, факту керування та зупинки працівниками поліції його транспортного засобу не надано.

Також, апелянт звертає увагу на те, що суд вказав на те, що з відеозапису не вбачається присутність свідка ОСОБА_2 в той же час, на відеозаписах містяться дані того, що на запитання працівника поліції хто знаходиться в автомобілі, він відповів, що знаходиться його друг.

Апелянт стверджує, що суд не надав оцінки тому факту, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння, не усвідомлював яке саме правопорушення ставиться йому у вину, оскільки працівники поліції повідомили йому про порушення ним комендантської години.

Зазначає, що йому не були роз`яснені його права та обов`язки працівником поліції при оформленні матеріалів справи та право на користування послугами адвоката. Він перебував у стресовому стані, оскільки працівники поліції повідомили, що вилучать транспортний засіб для потреб армії, а тому він не заперечував проти проходження огляду на стан сп`яніння, а також за їх вказівкою писав пояснення в протоколі.

ОСОБА_1 наголосив на тому, що йому не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, а з матеріалами справи він ознайомився під час судового засідання.

Таким чином, ОСОБА_1 стверджує, що суд не вжив жодних дій, спрямованих на встановлення фактичних обставин справи та з`ясування фактичних даних, які мають значення для вирішення справи.

Апелянт вважає, що протокол не може бути доказом у справі, оскільки його достовірність не може бути підтверджена рапортом працівника поліції, а свідки самої зупинки транспортного засобу відсутні.

Покликається на порушення працівниками поліції процедури та методики проведення огляду на визначення стану сп`яніння, а також і протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього.

Таким чином, при ухваленні рішення по справі, на думку апелянта, суд відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду та порушив вимоги закону та КУпАП.

Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката Михайлишина М.В., апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову судді залишити без змін з наступних підстав.

Апеляційний суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що судова практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа "Гурепка проти України")

При цьому, позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.»

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Зокрема, з мотивувальної частини постанови судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06 липня 2022 року вбачається, що в судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, зазначивши, що не керував автомобілем Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 . Стверджував, що того вечора він вживав алкогольні напої, закінчились цигарки та спиртне і він разом зі своїм товаришем ОСОБА_2 , який не вживає алкоголь, поїхали на заправку. Коли ОСОБА_2 на його автомобілі під`їхав на заправку, до них підійшли працівники поліції та пред`явили претензії, що вони на автомобілі пересуваються під час встановленої комендантської години, тому автомобіль можуть забрати для потреб Збройних сил. Поліцейські попросили його, як власника автомобіля, пред`явити документи на автомобіль. Він разом із дівчиною ОСОБА_4 перебували на задньому сидінні автомобіля. При цьому він сидів позаду водія ОСОБА_2 , вийшов з машини та дістав документи, які знаходились під переднім пасажирським сидінням і надав їх працівникам поліції. ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння та хвилювався, що за порушення комендантської години у нього можуть забрати власний автомобіль, тому не зрозумів, що відбувається.

Суд першої інстанції, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю досліджених доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №244344 від 23 травня 2022 року, складеним старшим інспектором СРПП відділення поліції №2 смт. Богородчани Івано-Франківського РУП Мельником Л. І., відповідно до якого 23 травня 2022 року о 01 год 45 хв ОСОБА_1 на вул. Шевченка в селищі Богородчани Івано-Франківського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом Chevrolet Lacettі, д.нз. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 "а" Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора "Drager 6810", тест №5465, результат огляду 1,82‰ (а.с. 2);

-роздруківкою з принтера приладу "Alcotest Drager 6810", прилад № ARBH - 0650, номер тесту 5465, з якої встановлено, що вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 на момент проведення огляду - 23 травня 2022 року о 01 год 58 хв - становив 1,82 ‰ (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння позитивний 1,82 ‰. З результатом ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його підписом (а.с. 3);

- направленням на огляд водія від 23 травня 2022 року, з якого вбачається, що

ОСОБА_1 було направлено для проходження огляду на стан сп`яніння до КНП "Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради" (а.с. 4);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про проходження перевірки на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Drager", з результатом тесту у водія ОСОБА_1 1,82 ‰ (а.с. 5, 6);

- свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, яким підтверджується правомірне використання працівниками поліції газоаналізатора "Drager" Alcotest 6810 (а.с. 7);

- диском із відеозаписом події від 23 травня 2022 року, яким підтверджується, що в період комендантської години автомобіль Chevrolet, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався вулицею Шевченка в смт. Богородчани, у зв`язку з чим був зупинений працівниками поліції. Поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти відповідний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою спеціального технічного засобу "Drager". Огляд зі згоди ОСОБА_1 працівниками поліції проведено у встановленому законом порядку, під час проведення огляду поліцейськими застосовувався технічний засіб відеозапису. За результатами огляду встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, вміст алкоголю в крові - 1,82 ‰. З вказаним результатом водій погодився, зазначив, що пив коньяк та не заперечував факт керування автомобілем (а.с. 6).

В судовому засіданні суду першої інстанції було допитано свідка ОСОБА_2 , який надав пояснення щодо обставин справи та пояснив, що у вказаний день в селі святкували та розпивали спиртні напої. ОСОБА_1 попросив його з`їздити на заправку за цигарками та спиртним. Стверджував, що саме він перебував за кермом автомобіля. Коли він приїхав на заправку, то підійшли працівники поліції, запитали, хто власник та чому вони порушують комендантську годину. Він повідомив працівникам поліції, що власником автомобіля є ОСОБА_1 , який сидів на задньому сидінні за ним разом із ОСОБА_6 . ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, дістав з-під переднього пасажирського сидіння документи та надав їх працівникам поліції. Документи у ОСОБА_2 як водія працівники поліції не перевіряли. Вони вважали, що відносно ОСОБА_1 складають протокол про порушення комендантської години та забирають автомобіль на потреби Збройних сил. Коли працівники поліції забрали автомобіль, то він залишився чекати біля заправки ОККО, щоб його відвіз додому його товариш.

При прийнятті рішення у справі судом зазначено, що пояснення ОСОБА_1 та свідка захисту ОСОБА_2 в судовому засіданні спростовуються доказами у справі. В тому числі, власноручними поясненнями самого ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення про вживання ним спиртних напоїв, про керування автомобілем та про згоду з викладеними у протоколі відомостями.

Судом вказано на те, що за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та з дослідженого в судовому засіданні відео, пропозиція з боку працівників поліції про проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням газоаналізатора "Drager 6810" та проходження такого огляду з результатом 1,82‰, можливі лише у разі керування ним транспортним засобом.

Судом обґрунтовано вказано на те, що досліджене відео не містить заперечень ОСОБА_1 щодо керування ним транспортним засобом, хоча він адекватно відповідав на питання працівників поліції, надав пояснення, погоджувався на огляд для визначення стану сп`яніння і пройшов його.

Судом взято до уваги, що на дослідженому відео відсутній свідок захисту ОСОБА_2 , який стверджував в судовому засіданні, що саме він керував автомобілем Chevrolet Lacetti, д/н НОМЕР_1 , не зауважив про це працівникам поліції та не дав пояснень чи заперечень в ході складання протоколу про адміністративне правопорушення та зйомки відео.

Крім того, суд вказав на те, що версія показань ОСОБА_1 спростовується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 23 травня 2022 року та їх підписами в протоколі про адміністративне правопорушення, про проходження перевірки на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Drager" саме водієм ОСОБА_1 .

Суд прийшов до висновку, що саме ОСОБА_1 як водій транспортного засобу вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Під час апеляційного розгляду справи, судом апеляційної інстанції у повному обсязі були перевірені доводи ОСОБА_1 щодо невинуватості у вчиненні правопорушення, внаслідок чого було встановлено, що вони є безпідставними та повністю спростовуються сукупністю досліджених доказів.

Апеляційний суд вважає, що судове рішення суду першої інстанції підлягає обов`язковому скасуванню у тому, випадку, коли за наявності підстав для закриття судом провадження його не було закрито або ухвалено незаконним складом суду.

Зокрема, підлягає обов`язковому скасуванню судове рішення у тому разі, коли вину обвинуваченого не доведено сукупністю належних та допустимих доказів по справі, коли відсутня подія правопорушення або коли в діях особи, яка притягається до відповідальності відсутній склад відповідного правопорушення.

Так, враховуючи, що в своїх доводах ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, суд апеляційної інстанції у повному обсязі перевірив вищевказані доводи та прийшов до висновку, що вони повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративних правопорушень, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 та призначив йому справедливе стягнення в розмірі, який встановлено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Так, в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 повністю підтримав вимоги апеляційної скарги та просив скасувати постанову суду і закрити провадження по справі за відсутності події і складу правопорушення.

Зокрема, ОСОБА_1 показав в судовому засіданні апеляційного суду, що він дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки вживав спиртні напої разом із друзями, однак не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки за кермом автомобіля перебував ОСОБА_2 . Приїхавши на заправку АЗС до автомобіля підійшли працівники поліції та вказали, що ними порушено комендантську годину та попросили надати документи на автомобіль. Оскільки він є власником автомобіля, тому надав відповідні документи та посвідчення водія, які знаходились під переднім сидінням в автомобілі. Його попередили, що автомобіль можуть забрати на потребу ЗСУ, і тому на пропозицію працівника поліції пройшов огляд на визначення стану сп`яніння, результат якого був позитивний. Він не розумів за яке саме порушення закону на нього складались матеріали справи та протокол про адміністративне правопорушення, а пояснення ним в протоколі написані зі слів працівника пояснення, оскільки він переживав за власний автомобіль.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 наголошував на тому, що він не керував транспортним засобом, а тільки перебував в ньому в якості пасажира на задньому сидінні автомобіля, а тому притягнення його до відповідальності вважає безпідставним. Огляд на стан сп`яніння пройшов, тому що це була вимога працівника поліції правоохоронного органу, яку він повинен був виконати. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які доводять факт керування ним транспортним засобом.

Апеляційний суд вважає, що доводи захисника Михайлишина М.В. та ОСОБА_1 стосовно того, що останній не керував транспортним засобом, не був водієм транспортного засобу і не може бути визнаний суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є неспроможними та повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що доводи про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом наведені особою, яка притягається до відповідальності та його захисником тільки після складання протоколу про адміністративне правопорушення та направлення справи до суду.

Зокрема, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та даних відеозапису вбачається, що на час складання відповідних матеріалів щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності останній повністю визнавав факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та розкаювався у вчиненому правопорушенні, а також просив працівників поліції залагодити дане питання.

Доводи про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння носять голослівний характер, підтверджуються тільки показаннями свідка ОСОБА_2 та повністю спростовуються сукупністю інших доказів, які долучені до справи.

Апеляційний суд вважає що, показання свідка ОСОБА_2 , надані в суді першої інстанції, не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки носять суперечливий, непослідовний характер, викликають сумнів в їх правдивості і повністю спростовуються сукупністю інших доказів, які наведені судом першої інстанції в мотивувальній частині судового рішення.

Так, згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дані правопорушення та прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП звинувачується у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушенні вимог п.2.9 Правил дорожнього руху України.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №244344 від 23.05.2022 року водій ОСОБА_1 23 травня 2022 року о 01 год. 45 хв. на вул. Шевченка в селищі Богородчани Івано-Франківського району Івано-Франківської області керував автомобілем Chevrolet Lacetti, д/н НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння проводився з використанням газоаналізатора "Drager 6810", тест №5465, результат огляду 1,82‰.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою старшим інспектором СРПП ВП №2 Івано-Франківського РУП капітаном поліції Мельник Л.І., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол та підписаний уповноваженою особою та особою, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи у Богородчанському районному суді, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 ..

Зазначено, що до протоколу додаються рапорт, пояснення, акт, диск з відеозаписом та направлення.

В протоколі вказані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 із їх даними щодо місця проживання та власноручними підписами.

Працівниками поліції дані ОСОБА_1 було встановлені на підставі посвідчення водія, яке у нього було вилучено та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом під власноручний підпис ОСОБА_1 .

У вказаному протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено, ОСОБА_1 власноручно написав, що він вживав спиртні напої, після чого керував автомобілем, з чим він згідний.

Вищевказаний запис ОСОБА_1 свідчить про те, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення він повністю визнавав факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та розкаювався у вчиненому.

Зі змістом протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить власноручний підпис правопорушника.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

При вирішанні питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає, що обставини за яких було складено протокол про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №231693 від 09.05.2021 року за ч.1 ст.130 КУпАП свідчать про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та як водій пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат якого показав 1.82 % проміле.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання щодо нього протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності ч.1 ст.130 КУпАП

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 не погоджується із діями працівників поліції, оскільки вважає, що він не керував транспортним засобом, а огляд на стан сп`яніння пройшов будучи переконаним в тому, що відносно нього складаються матеріали справи за порушення комендантської години. Працівники поліції дали підписати йому документи та продиктували пояснення, які він написав в протоколі щодо проходження огляду на стан сп`яніння, і він не розуміючи правових наслідків своїх дій, підписав їх.

Звертає увагу на те, що проведення огляду на стан сп`яніння працівниками поліції була незаконною, оскільки він не був водієм транспортного засобу, а тому всі здобуті докази можна вважати неналежними та недопустимими доказами у справі.

Таким чином, ОСОБА_1 вказує на те, що він фактично не керував транспортним засобом, а перебував в ньому в якості пасажира.

Перевіряючи вищевказані доводи ОСОБА_1 з метою визнати його факт керування транспортним засобом та зобов`язати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейським із застосуванням спеціального засобу, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Так, відповідно до п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод: "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку"

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що доводи про вчинення злочину іншими особами можуть бути повно та всебічно перевірені тільки в межах відповідного кримінального провадження, яке проводиться стосовно вищевказаних осіб.

Враховуючи принцип презумпції невинуватості, апеляційний суд вважає, що факт неправомірних дій працівників поліції, застосування ними психологічного чи іншого тиску, чи перевищення своїх повноважень може бути встановлено тільки в межах кримінального провадження стосовно вищевказаних осіб, оскільки встановлення вказаних обставин пов`язано із правом вказаних осіб на презумпцію невинуватості.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що матеріали справи не містять даних про обґрунтованість вищевказаних доводів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .

Так, під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено доказів, які свідчать про те, що працівники поліції застосовували до ОСОБА_1 фізичне чи психологічне насильство або ж вводили його в оману при проходженні ним огляду на визначення стану сп`яніння та сфальсифікували протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, про що свідчить його власноручний підпис у протоколі.

Апеляційний суд також неодноразово звертав увагу на те, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Апеляційний суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

При вирішанні питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд приймає до уваги обставини за яких було виявлено транспортний засіб та, які свідчать про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Досліджений судом відеозапис має надзвичайно високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що свідчить про його особливе значення та вимагає ретельного і уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Зі вищевказаних відеозаписів, які були досліджені апеляційним судом під час розгляду справи, вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування із працівниками поліції не заперечував факт керування транспортним засобом.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 стверджував, що не повідомив працівників поліції про те, що не керував транспортним засобом у зв`язку з тим, що в перший раз опинився у подібній обстановці, і розгубився щодо здійснення дій спрямованих на захист своїх інтересів.

З долучених відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 працівником поліції було повідомлено про порушення ним комендантської години, після надання документів на вимогу поліцейського, ОСОБА_1 на перших хвилинах спілкування із працівниками поліції на запитання поліцейського повідомив, що не вживав спиртні напої, після чого йому було запропоновано пройти огляд на факт вживання спиртних напоїв, на що ОСОБА_1 повідомив, що дійсно вживав коньяк, але забажав випити кави і тому поїхав на заправку в смт. Богородчани.

Зі змісту відеозапису вбачається, що процесуальна поведінка ОСОБА_1 під час проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським із застосуванням спеціального технічного засобу не свідчила про те, що його психологічний стан не дозволяв йому здійснювати захист своїх інтересів. Зокрема, він активно спілкувався з працівниками поліції з приводу місця свого проживання, надав посвідчення водія для перевірки та технічний паспорт на транспортний засіб, зазначив що спиртні засоби вживав разом із друзями, після чого поїхали в смт. Богородчани для придбання пива та сигарет.

Так, відеозаписи містять інформацію, що після повідомлення працівником поліції про порушення правил комендантської години та заборони щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 пропонував домовитись із працівниками поліції.

Відеозаписи містять дані відповідно до яких ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння на що останній спочатку відмовився, оскільки повністю визнавав, що вживав спиртні напої та керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 про наслідки відмови від проходження від огляду на визначення стану сп`яніння та повідомлено про відео фіксацію події.

На чергову пропозицію працівника поліції пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер ОСОБА_1 погодився та продув у прилад Драгер. ОСОБА_1 власноручно розпакував запакований муштук, який долучається до приладу Драгер і за допомогою якого здійснюється перевірка на визначення стану сп`яніння водія, повідомлено про номер тесту 05465 та роз`яснено порядок продуття даного приладу. При цьому , ОСОБА_1 повідомив працівників поліції про те, що прилад покаже позитивний результат та за другою спробою пройшов огляд на стан сп`яніння.

Після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, ОСОБА_1 був ознайомлений із результатом проходження огляду 1.82 % проміле та повідомлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. На запитання працівника поліції чи згідний із результатом огляду, ОСОБА_1 просив вибачення у працівників поліції, після чого його було повідомлено про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та адміністративних протоколів. Зафіксовано роздруківку приладу Драгер та повідомлення про те, що розгляд справи відбудеться у суді, після чого ОСОБА_1 було запропоновано присісти на переднє сидіння патрульного автомобіля поліції для складання протоколу.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що при спілкуванні із працівниками поліції ОСОБА_1 , погоджуючись пройти огляд на стан сп`яніння, не повідомив про те, що не є водієм автомобіля та неодноразово намагався домовитись із працівниками поліції щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, внаслідок чого був попереджений працівником поліції про кримінальну відповідальність за такі дії.

Жодних зауважень на дії працівників поліції чи щодо неправомірності проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не висловлював, як і не висловлював свою незгоду про те, що він не є водієм автомобіля власником якого він є.

Матеріали відеозапису дійсно містять дані про те, що під час огляду салону транспортного засобу поліцейським за допомогою ліхтарика, на запитання поліцейського ОСОБА_1 повідомив, що в машині знаходиться його друг.

Разом з тим, процесуальна поведінка поліцейського ОСОБА_7 , ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 під час подій , які зафіксовані відеозаписом свідчить про те, що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що знаходження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у дружніх відносинах свідчить про необхідність критичного ставлення до показань, які були надані вищевказаним свідком в суді першої інстанції та пояснює невідповідність вказаних показань встановленим судом фактичним обставинам.

Окрім того, до матеріалів справи долучено відеозапис з відео реєстратора патрульного автомобіля працівників поліції, з якого вбачається, що автомобіль Chevrolet Lacetti, д/н НОМЕР_1 , з`їжджає в дороги на територію заправки АЗС, припаркувався біля входу в приміщення заправки.

Відеозаписи містять присутність двох свідків про оголошенню ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до матеріалів справи та відеозаписів з відеореєстраторів працівників поліції вбачається, що правовою підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння було саме виявлення працівником поліції наявних ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 .

Вказаними відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав вищевказані відеозаписи належним та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 розумів, що проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння саме як водій транспортного засобу у зв`язку з тим, що поліцейський підозрює його в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом та повністю погодився із позитивним результатом огляду на стан сп`яніння, який було проведено поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять роздруківку приладу Drager Alcotest (а.с.1), в результаті огляду ОСОБА_1 поліцейським за допомогою технічного засобу було встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту показав 1.82 %. Вказаний результат складений із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, підписаний ОСОБА_8 без жодних зауважень. (а.с. 1).

Так, до матеріалів справи додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), у відповідності до якого було проведено огляд водія ОСОБА_1 у результаті із виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, результат огляду на стан сп`яніння був позитивний 1.82 % проміле. У відповідній графі акту щодо згоди обстежуваної особи, ОСОБА_1 власноручно розписався та написав що згідний з результатом. В акті зазначені свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

До матеріалів справи долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в КНП ПНЦ ІФ ОР ОСОБА_1 (а.с.4), складеного о 02.05 год. 23.05.2022 року у зв`язку з виявленими поліцейським у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Зазначено, що особу встановлено на підставі посвідчення водія НОМЕР_2 . Огляд ОСОБА_1 було проведено за допомогою приладу Драгер Алкотест 6810 , результат позитивний, результат становив 1.82 % проміле, в результаті чого було складено протокол про адміністративне правопорушення ААБ №244344.

До матеріалів справи долучено свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/78111 чинне до 04.10.2022 року відповідно до якого газоаналізатор Алкотест 6810 ARВН-0650 відповідає вимогам МПУ 066/05-2013 і за допомогою якого було проведено огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння (а.с.7).

Апеляційний суд погоджується із доводами апелянта про те, що письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не можна вважати належними доказами, оскільки вони не допитувались в суді першої інстанції.

До матеріалів справи долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , з яких вбачається, що 23.05.2022 року о 01.50 год. в АДРЕСА_2 були присутніми в якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст..130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 і в їхній присутності водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат якого становив 1.82 % проміле, про що за свідчили своїми підписами

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції безпідставно послався на показання вищевказаних свідків, оскільки в порушення принципу безпосередності дослідження доказів останні не допитувались у судовому засіданні .

Разом з тим, вищевказані письмові пояснення свідків в частині обставин проведення огляду на стан сп`яніння не є достатньо вагомими і не мають вирішального значення щодо висновку суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки сукупність інших доказів разом із відеозаписом, яким зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення, дозволяють повно та об`єктивно встановити обставини, які мають істотне значення для розгляду справи по суті.

В результаті перевірки доводів апеляційної скарги не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Апеляційний суд вважає, що огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер проведено поліцейським в межах наданих повноважень, відповідає вимогам Інструкції, містить необхідні дані, щодо особи, стосовно якої проводився огляд.

Апеляційний суд вважає доведеним те, що водій ОСОБА_1 23 травня 2022 року о 01 год. 45 хв. на вул. Шевченка в селищі Богородчани Івано-Франківського району Івано-Франківської області керував автомобілем Chevrolet Lacetti, д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння проводився у встановленому законом порядку з використанням газоаналізатора "Drager 6810", тест №5465, результат огляду 1,82‰.

Такими чином, перевіривши сукупність доказів по справі, апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених доказів поза всяким розумним сумнівом доводить факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При накладенні стягнення було враховано судом першої інстанції характер вчиненого правопорушення, особу порушника та обставини, вчиненого адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 в мінімальних межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв