Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1503/22
Провадження № 3/332/772/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 р. суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Яцун О.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління ДПС у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (інші відомості відсутні),

- за ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом № 924/12/08-01-09-01/ НОМЕР_1 від 18.07.2022 встановлено, що за результатами фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 за місцем провадження діяльності: АДРЕСА_2 , за період з 04.02.2020 по 09.06.2022 щодо здійснення контролю з питання здійснення контролю за додержанням суб`єктом господарювання вимог законодавства, які є обов`язковими при виробництві, обліку, обігу, зберіганні та транспортуванні пального; виявлення порушень у сфері виробництва і обігу підакцизних товарів (акт перевірки № 2291/08/01/09/ НОМЕР_2 від 10.06.2022).

Зазначеними діями ФОП ОСОБА_1 порушив вимоги ч.ч. 1, 8 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» № 481/95-ВР від 19.12.1995 (зі змінами та доповненнями), а саме: зберігання пального за адресою: м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 7, в період 02.07.2021 (включно) без ліцензії на право зберігання пального, що є провадженням господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 зі складеним відносно нього протоколом не погоджується, у зв`язку з чим він надав суду заперечення, в яких зазначив, що в його діях відсутні порушення норм Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»; фактична перевірка була проведена із порушенням вимог чинного законодавства, за адресою, за якою постачання палива не здійснювалось, її результати не відповідають позиції Державної податкової служби України та практиці застосування норм законодавства Верховним Судом; крім того, закінчились терміни складання матеріалів про адміністративні правопорушення, що має наслідком закриття провадження у справі за відсутністю ознак адміністративного правопорушення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, а також позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що викладена у письмових запереченнях, суд доходить до наступного висновку.

Так, ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Зі змісту вищезазначеної статті випливає, що суб`єктом цього правопорушення можуть бути працівники торгівлі, громадського харчування та громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях.

Разом з тим, відповідно до приписів ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», порушення яких ставиться в провину ОСОБА_1 , вбачається, зокрема, наступне: зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії (ч. 1); суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва (ч. 8).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 в період 02.07.2021 зберігав пальне за адресою провадження діяльності: м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 7 (а.с. 3).

Разом з цим, з п. 6 аркуша 2 Акта фактичної перевірки № 2291/08/01/09/ НОМЕР_1 від 10.06.2022 встановлено наступне: під час проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , залишків пального не встановлено (а.с. 4-зворотний бік).

Крім того, факт відсутності пального за вищевказаною адресою спростовується і копіями видаткової накладної № 43 від 02.07.2021, а також товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) № ДГ000000043 від 02.07.2021, з яких вбачається, що 02.07.2021 вантажоодержувач ОСОБА_1 отримав паливо дизельне ДП-Л-Євро5-ВО об`ємом 4 120 л в пункті розвантаження за адресою: м. Запоріжжя, вул. Адмірала Лазарєва, буд. 5 (а.с. 40).

Відтак, судом не встановлено чому факт вчинення правопорушення визначено саме за адресою: м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 7.

Також ОСОБА_1 у своїх запереченнях зазначає, що ним здійснюється підприємницька діяльність у сфері вантажних перевезень КВЕД 49.41 (основна) вантажний автомобільний транспорт (а.с. 36-зворотний бік), що встановлено також і за результатами перевірки, про що зазначено в п. 3.1 Акта перевірки № 2291/08/01/09/ від 10.06.2022 (а.с. 4-зворотний бік).

Згідно ч. 11 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 цього Закону, зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик; місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування.

В індивідуальній податковій консультації, наданій Державною фіскальною службою України 15.08.2019 за № 3814/6/99-99-12-02-02-15/ІПК, зазначено, що у розумінні Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» суб`єкту господарювання необхідно отримувати ліцензію лише для здійснення зберігання пального у стаціонарних ємностях.

Однак, зі змісту Акта № 2291/08/01/09/ від 10.06.2022 вбачається, що за адресою м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 7, будь-якого обладнання та ємностей, що можливо використати для зберігання палива не виявлено, не встановлено територій, які могли бути використані для зберігання палива.

Разом з наведеним вище, суд зазначає наступне.

Пунктом 80.2 ст. 80 Податкового Кодексу України визначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (п.п. 80.2.5).

В порушення наведеного, в Наказі № 348-п від 18.02.2022 про проведення фактичної перевірки відсутні жодні посилання щодо норми законодавства в частині зберігання пального, порушеної ФОП ОСОБА_1 , як на підставу для проведення перевірки.

Крім цього, з урахуванням посилання на реєстрацію однієї акцизної накладної в ЄРАН суд зауважує наступне.

Пунктом 5 ст. 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначено, що ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Тобто, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП, є, окрім іншого, систематичний характер таких дій, що і становить суть господарської діяльності.

Термін «систематичність» розкрито у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» № 3 від 25.04.2003. В пункті 4 цієї постанови зазначено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Акт фактичної перевірки не містить у собі інформації про систематичність (більше трьох разів на рік), а також наявність мети у вигляді отримання прибутку.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Приписами ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 у справі «Karelin v.Russia» заява № 926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, матеріали справи не містять.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини самостійна перекваліфікація судом дій особи, яка притягається до відповідальності є порушенням права особи на справедливий суд, закріпленого ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 164, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283-284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Суддя О.С. Яцун