ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/8013/22

Провадження № 33/4820/537/22

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Хмельницькому, апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2022 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки та з оплатним вилученням транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави, судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.

За постановою суду, 24.04.2022 року о 21 год. 48 хв. водій ОСОБА_1 , в с. Антонівка, по вул. Центральній, Хмельницького району Хмельницької області, повторно протягом року, керував автомобілем Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився в закладі охорони здоров`я КНП «ХОЗНПД» ХОР, результат алкогольне сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Вказує, що про існування оскаржуваної постанови він дізнався від співробітників поліції лише 15.08.2022 року, постанову йому направлено не було у зв`язку з відсутністю фінансування, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна відповідна довідка, тому він пропустив строк з поважних та незалежних причин. Звертає увагу, що суд першої інстанції необґрунтовано вказав у рішенні, що він з`явився в судове засідання та вину визнав. Переконує, що подія правопорушення не існує, тому що він ніби то о 21 год. 48 хв. керував автомобілем, але згідно постанови поліцейських за ч. 4 ст. 126 КУпАП, востаннє того дня він керував автомобілем о 22 год. 20 хв. Матеріали справи не містять направлення на огляд, а з моменту виникнення підстав для огляду пройшло більше двох годин, відео з моментом зупинки відсутнє. Уважає, що свідчення поліцейських не можуть бути об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником владних повноважень та виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху. Те з саме стосується і письмових показів. На думку апелянта, огляд було проведено з порушеннями вимог ст. 266 КУпАП, а тому постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 , на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявила клопотання про поновлення цього строку, а також у поновлені строку відмовлено.

Як убачається з матеріалів справи, доказів направлення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 справа не містить, копію оскаржуваної постанови надано лише 15.08.2022 року, після ознайомлення з матеріалами справи, що підтверджується наявною заявою (а.с. 17).

За таких обставин, приходжу до висновку, що цей строк він пропустив з поважних та незалежних від нього причин, і його слід поновити.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з приписами пункту 2.9. (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ч. 2 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Так, згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 164339 від 24 квітня 2022 року, з якого слідує, що 24 квітня 2022 року о 21 год. 48 хв. водій ОСОБА_1 , в с. Антонівка, по вул. Центральній, Хмельницького району, Хмельницької області, повторно протягом року керував автомобілем Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився в закладі охорони здоров`я КНП «ХОЗНПД» ХОР, результат 0,96 % проміле (а. с. 1); У графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 власноручно написав, що випив пива.

- висновком лікаря-нарколога КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради ОСОБА_2 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.04.2022 року № 363, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат проведеного огляду 0,96 % проміле, з яким він був ознайомлений, що засвідчив власноручними письмовими поясненнями (а.с. 4), будь-яких заперечень, на що є посилання в його апеляційній скарзі щодо незгоди з результатами медичного огляду, не висловлював, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції. (а. с. 2);

Окрім того, в ході розгляду справи апеляційним судом було досліджено відеозапис події, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції. На запитання, останніх, відповів, що їде з с.Антонівки в с.Ставчинці зі свята. Поліцейський вказує, що від ОСОБА_1 відчутно різкий запах алкоголю та проглядається почервоніння обличчя, пропонує пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та в медичній установі на стан алкогольного сп`яніння, на що він погоджується пройти такий в лікарні. Після продування приладу перший результат показує 0,82 % проміле, 2-й 0,96 % проміле. Будь-яких заперечень щодо результату огляду не висловлює.

Відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.01.2022 року ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Вказана постанова набрала законної сили 04.02.2022 року.

В суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення визнав повністю та не заперечував факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

В матеріалах справи не встановлено, апелянтом не надано достатньо доказів, на підтвердження факту, допущених істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги є неприйнятними.

Протокол складений у вигляді, що може бути прочитаний, а розбіжності у часі його складання, не вказує про його недопустимість. В протоколі зазначено суть правопорушення, з відображенням, зокрема, числа, часу та місця вчинення. Тому твердження апеляційної скарги, що внаслідок цих обставин складений протокол не давав суду можливості встановити наявність чи відсутність правопорушення, та інші обставини, не можуть бути враховані.

Чинним законодавством не передбачено обов`язковості долучення до матеріалів справи, при її направленні до суду, направлення поліцейського на огляд водія, зважаючи, що вказані документи є підставою для лікаря для проведення огляду та в подальшому залишаються в медичному закладі. Тому недолучення до матеріалів справи такого документу, про наявність якого на момент проведення огляду лікар зазначав у своєму висновку, не дає апеляційному суду підстав для скасування рішення.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що огляд був проведений більше ніж через дві години з моменту зупинки його працівниками поліції, оскільки, вказаний факт, ніяким чином, не підтверджується відповідними доказами, дослідженими судом першої та апеляційної інстанції, та не спростовує керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання ОСОБА_1 на те, що суд незаконно розглянув справу про адміністративне правопорушення без його участі, чим порушив вимоги ст. 268 КУпАП, є безпідставними, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення вказана дата, час розгляду справи, назва суду, його адреса, під якою у протоколі наявний підпис ОСОБА_1 про ознайомлення його з місцем та часом розгляду справи, а з часу фіксації правопорушення у нього було достатньо часу для вжиття заходів, щоб дізнатися про стан складеного щодо нього адміністративного матеріалу для підготовки до свого захисту та забезпечення права на справедливий судовий розгляд у розумні строки з його участю, проте останній цього не робив.

В частині того, що суд у рішенні вказав, що він з`явився до суду та вину визнав, то в даному випадку це є описка, яка може бути виправлена шляхом виправлення допущеної описки у судовому рішенні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, вчиненого повторно, протягом року, однак апеляційний суд погоджується з тим, що постанова суду першої інстанції містить ряд недоліків, що можуть слугувати причиною її зміни, з огляду на таке.

Суд першої інстанції прийшовши до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, визнав його винним за цією статтею і наклав на нього адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу.

Санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

З аналізу санкції цієї статті слідує, що оплатне вилучення транспортного засобу не є обов`язковим, а лише може застосовуватись за внутрішнім переконанням суду. Однак, суд першої інстанції не навів належних мотивів вилучення даного транспортного засобу.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що автомобіль Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , належить його дружині, а тому його вилучення є недоцільним, оскільки воно суперечитиме співмірності адміністративного стягнення та вчиненого правопорушення, так як наслідки покарання в такому випадку стосуватимуться прав та інтересів інших осіб, зокрема дружини ОСОБА_1 ..

З урахуванням викладеного та з метою дотримання принципу законності і обґрунтованості, недопустимості різного тлумачення змісту оскарженого судового рішення, апеляційний суд вважає за необхідне змінити в частині додаткового покарання.

Виходячи з наведеного, доцільним буде накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2022 року щодо ОСОБА_1 , в частині призначення адміністративного стягнення - змінити.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша