Справа № 486/795/21 Головуючий у першій інстанції Далматова Г.А.
Провадження № 33/812/92/22 Доповідач апеляційного суду Лівінський І.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 вересня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Лівінського І.В.,

з секретарем судового засідання Ковальським Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

захисника Миськіва Сергія Олександровича

на постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 лютого 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ Миколаївської області, який працює водієм «Каховремтранс», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду, 14 травня 2021 року о 06 годині 27 хвилин в м. Южноукраїнськ Миколаївської області по вул. Набережній Енергетиків водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi А6», номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №22 від 14 травня 2021 року, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 Миськів С.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

Апелянт вважає, що постанова винесена судом безпідставно, без ретельного дослідження матеріалів справи та з грубим порушенням норм процесуального права. Рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності прийнято судом на підставі неналежних та недопустимих доказів, а під час розгляду справи суд вчинив дії спрямовані на збирання додаткових доказів по справі, що заборонено КУпАП.

Зазначає, що поліцейські не вели відеофіксацію з моменту виявлення правопорушення до моменту завершення оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Відеозапис поліцейським вівся частково, що унеможливлює встановлення достовірності та повноти такого відеозапису та не спростовує сумніви у ймовірному монтажі. Дата на відеозаписі зафіксована 05.01.2018, а не 14.05.2021. Не на всіх відеозаписах є відомості про те, на який пристрій його зроблено. Відеозаписи, які містяться на СD диску не підписані кваліфікованим електронним підписом, а тому не можуть бути належним доказом по справі. В протоколі також відсутні відомості щодо ідентифікації такого відеореєстратора.

Зазначає, що лист КНП «ЮМБЛ» за вих. № 2378/01-03 від 23 червня 2021 року на №486/795/21/9721/2021 від 22 червня 2021 року підписаний невстановленою особою, оскільки т.в.о. директора ОСОБА_2 на той час не працювала в КНП «ЮМБЛ», а копії доданих до нього документів не є належним чином засвідченими копіями, а тому вказані документи не можуть бути доказами в розумінні ст. 251 КУпАП.

Також зазначає, що лист КНП «ЮМБЛ» вих. №4132/01-03 від 07.12.2021 та копії доданих до нього документів, зокрема, ксерокопія свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №235/Т та копія посвідчення про проходження підвищення кваліфікації до диплому № НОМЕР_3 видане на ім`я ОСОБА_3 , які не є належним чином засвідченими копіями, не можуть бути доказами в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки є недопустимими та такими, що не можуть бути використані під час розгляду справи судом.

Вважає, що судом було порушено право на справедливий суд та збору доказів безпосередньо судом. Під час розгляду справи без участі сторін суд, за власною ініціативою витребував у комунального некомерційного підприємства «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» додаткові докази по справі, зокрема, інформацію щодо методу проведення медичного освідування ОСОБА_1 .

Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №210348 не зазначено метод проведення медичного освідування ОСОБА_1 , не було зазначено, в якому лікувальному закладі проводилось медичне освідування ОСОБА_1 , що суперечить вимогам ст. 256 КУпАП.

Зазначає, що матеріали справи також не містять додаткових відомостей, доказів та пояснень можливих свідків. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призводить до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд не може встановлювати інші фактичні обставини, крім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Так, згідно з п. 2.9 «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до вимог пункту 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного сп`яніння, а також направлення водіїв для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок № 1103).

Відповідно до вимог частин 2, 3 статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно з пунктами 3, 6 Порядку № 1103 огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції № 1452 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.п. 3, 5, 9, 15-17, 20 Розділу ІІI вказаної Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Лікар (фельдшер) повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо) (за наявності).

Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку (пункт 17 розділу ІІІ Інструкції № 1452).

Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу

у встановленому законодавством порядку.

Отже, наявність висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння є достатньою підставою, яка підтверджує обставини перебування особи у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 210348, який складений 14 травня 2021 року о 07 годині поліцейським СРПП ВП №3 Вознесенського РУП старшим сержантом поліції Левчиком І.Л., громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 14 травня 2021 року о 06 годині 27 хвилин у м. Южноукраїнськ по вул. Набережна Енергетиків керував автомобілем марки «Audi А6», номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння № 22 від 14 травня 2021 року, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Із змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомився під підпис(а.с.1).

Вказаний протокол складений за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція № 1395).

З відеозапису вчиненого правопорушення, оглянутого в суді апеляційної інстанції, вбачається, що працівником поліції було зупинено транспортний засіб «Audi А6», яким керував ОСОБА_1 , за порушення ПДР. Пізніше йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 відмовився. Тоді працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі - КНП «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня», на що ОСОБА_1 погодився та він разом із працівником поліції поїхали до лікарні. На питання поліцейського чи вживав ОСОБА_1 спиртні напої, він відповів, що вживав спиртні напої вчора, 13 травня 2021 року. Також відеозаписом зафіксований факт перебування ОСОБА_1 у лікарні для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Дії працівника поліції, який запропонував пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, відповідали вимогам зазначеним Інструкції та Порядку, а також положенням статті 266 КпАП.

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 22 (далі - Висновок щодо результатів медичного огляду № 22), який складений о 06 годині 35 хвилин 14 травня 2021 року лікарем Комунального закладу «Южноукраїнська міська лікарня» ОСОБА_3 , вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Істотних порушень при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, які б стали підставою для скасування оскаржуваної постанови, апеляційним судом не виявлено.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі щодо ОСОБА_1 .

Таким чином, сукупність досліджених в матеріалах справи доказів, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 210348 від 14 травня 2021 року, висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння від 14 травня 2021 року, відеозапису з нагрудної камери поліцейського, свідчить про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Необґрунтованими є доводи апелянта про те, що час складання протоколу не співпадає з часом, який відображено на відеозапису, а отже такий доказ, на думку апелянта є недопустимим.

Дані неточності в фіксації часу на відео з камер патрульних поліцейських апеляційний суд розцінює як помилки технічного характеру в роботі камери. Події правопорушення, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення 14 травня 2021 року, в повній мірі відображені на відеозаписах, доданих до матеріалів справи. Тому, дані неточності ніяким чином не спростовують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, та не впливають на законність оскаржуваного судового рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозаписи, які містяться на СD диску не підписані кваліфікованим електронним підписом не є належним доказом по справі, апеляційний суд вважає не слушними, оскільки Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затверджена Наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026 не мітить таких вимог.

В апеляційній скарзі захисник стверджував, що копія Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 22, копія свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №235/Т та копія посвідчення про проходження підвищення кваліфікації до диплому № НОМЕР_3 видане на ім`я ОСОБА_3 , є недопустимими доказами. Між тим, таке твердження є необґрунтованим, оскільки належних доказів цього заявник суду не надав.

Витребування судом вказаних доказів по справі не може бути достатньою підставою для скасування постанови суду, оскільки прямої заборони на таке витребування КУпАП не містить.

Отже, жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації чи їх неналежності, ні ОСОБА_1 , ні його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду. Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.

З огляду на наведене, судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП, а його висновки про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі.

Тому прийняте судом рішення є законним та не підлягає скасуванню, про що просить апелянт.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Миськіва Сергія Олександровича, залишити без задоволення, а постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 лютого 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду І.В. Лівінський