Справа № 346/1124/22
Провадження № 33/4808/514/22
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Махно Н.В.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю апелянта ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Коломийського міськрайонного суду від 22.07.2022р.,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 20.02.2022 року о 1 год. 11 хв. у с. Сопів, по вул. Січових Стрільців, керував автомобілем марки «Peaugeot Expert» державний номерний знак « НОМЕР_1 » в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР. Медичний висновок огляду: перебуває у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює законність й обґрунтованість постанови суду. Зазначає, що працівниками поліції безпідставно його зупинили, було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, а відеозапис події є неповним та відтворює тільки зупинку транспортного засобу та проходження огляду в медичному закладі. На думку апелянта медичний огляд був проведений з порушенням вимог законодавства, а тому є недійсним в силу ст. 266 ч.5 КУпАП. Причинами пропуску вказаного строку апелянт назвав, те що він не був повідомлений про час та місце судового засідання, жодної повістки не отримував, а саму постанову отримав з запізненням тільки 2.08.2022 року, тобто через 10 днів після її винесення, що унеможливило вчасно подати апеляційну скаргу. Просить поновити пропущений апеляційний строк, постанову судді скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення.

Пропущений апелянтом апеляційний строк підлягає поновленню для забезпечення доступу особи до правосуддя, оскільки апелянт не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і постанову суду отримав з запізненням, витратив час на допомогу адвоката, що завадило вчасно подати апеляційну скаргу.

З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню.

В діях ОСОБА_1 є ознаки пред`явленого йому правопорушення, але його вину не підтверджено у передбаченому законом порядку.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

Постанова суду не може залишатися в силі через те, що суд не перевірив і не дав оцінки правомірності зупинки водія ОСОБА_1 . Даних про порушення ПДР України, які визначені ЗУ «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, в матеріалах справи немає (крім неподання прав водія, що не пов`язано з причинами зупинки), тому апеляційний суд вимушений погодитись з доводами апелянта про безпідставність й необгрунтованість зупинки його транспортного засобу, що є підставою вважати всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, в тому числі процедура огляду водія, незаконними за правовим принципом «плодів зіпсованого дерева».

Цей же правовий принцип порушено тим, що ОСОБА_1 при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння і складанні протоколу, не було належно роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що свідчить про істотне порушення його права на захист при складанні протоколу. Це порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

Як убачається з відеозапису події (а.с. 8), ОСОБА_1 не було повідомлено про ознаки наркотичного сп`яніння, а тому підстав для проведення огляду на стан сп`яніння в працівників поліції не було і вимога про проходження такого огляду є необґрунтованою й незаконною, що є істотним порушенням ст. 266 КУпАП та вимог спеціальної Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення. Це порушення є істотним порушенням вимог ст. 266 КУпАП про процедуру огляду водія і в силу ст. 266 ч.5 КУпАП вказує на недійсність проведеного його огляду.

Апеляційна інстанція не може спростувати доводи захисника про те, що його підзахисному не було вручено копію протоколу. Такої процедури не зафіксовано на відео, немає письмової відмови від її отримання чи надсилання її пошто. Таке порушення є істотним порушення його права на захист, оскільки фактично йому не пред`явлено адміністративне звинувачення, що є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік можливих доказів вини правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

Крім того, постанова суду не може залишатися в силі через те, що суд належно не обгрунтував й не вмотивував доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення. Суд у постанові навів лише перелік документів, але не розкрив їх доказового змісту, не зазначив, що з них слідує, що вони підтверджують чи спростовують. Ця обставина залишає сумнів в обгрунтованості постанови суду, а всі сумніви згідно ст. 62 Конституції України слід трактувати на користь особи, яка притягається до відповідальності.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Коломийського міськрайонного суду від 22.07.2022 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький