ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2022 Справа №607/10246/22

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянина України, не працюючої, , жительки АДРЕСА_1

за ч. ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено в судовому засіданні, 06.08.2022 року близько 01:00 год., громадянка ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , ухилилась від обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 яка виражались в тому, що вона знаючи про відсутність за місцем проживання свого неповнолітнього сина, у нічний час, у період дії комендантської години, запровадженої у військовий час, не встановила місце перебування неповнолітньої дитини, не забезпечила належне піклування про неї, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.184 КУаАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала в повному обсязі та щиро розкаявся.

Крім власного визнання вини ОСОБА_1 її вина у вчиненні адміністративних правопорушень повністю доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться в протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАВ №232556 від 06.08.2022 року., рапортом працівників поліції від 06.06.2022року., письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 06.08.2022 року.

В силу вимог п.2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, і тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу винного, приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Керуючись ст. 184 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнути із ОСОБА_1 у користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

CуддяВ. В. Ромазан