ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/329/22 Справа № 703/1830/22 Категорія: ч.3 ст.172-20 КУпАПГоловуючий у І інстанції Прилуцький В. О. Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М. О.
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Ятченко М.О., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Райнова Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двісті п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 17 липня 2022 року близько 19год. 00хв. вживав алкогольні напої та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані в м. Сміла. Огляд на стан сп`яніння був проведений 17.07.2022 року о 22.25год. в приміщенні комендатури м. Сміла за допомогою приладу «Алконт-М». Результат тесту 2,14‰.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25.07.2022 року, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що оскаржувану постанову прийнято незаконно та необґрунтовано, справу суд розглянув без участі обвинуваченого, чим допустив грубе порушення права на захист. Також, суд не звернув увагу, що матеріали справи не містять жодних належних доказів його вини.

Вказав, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог закону, зокрема протокол не містить дати часу та місця вчинення правопорушення; які саме обов`язки військової служби обвинувачений виконував в цей період чи в період до проходження освідування на стан сп`яніння. Крім того, протокол не містить посилання на конкретне місце вчинення правопорушення (військова частина або інше місце роботи, на шляху прямування на службу або зі служби) як визначено ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а містить лише загальне посилання - в АДРЕСА_2 .

Зазначив, що в період з 18:00 16 липня 2022 року по 08:00 год. 18 липня 2022 року ОСОБА_1 був увільнений від виконання обов`язку військової служби у військовій частині НОМЕР_2 в зв`язку із сімейними обставинами (побачення з дружиною та батьками), що, відповідно вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Райнова Г.С. щодо необхідності задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю наступне.

Згідно з ч.2 ст.7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Апеляційний суд вважає, що, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП України, який ґрунтується на вимогах закону та підтверджується належними доказами у справі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення підтверджується такими доказами: даними протоколу про військове адміністративне правопорушення № 564 від 17.07.2022 року складеного за участі свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; даними тесту на алкоголь, де зазначено результат огляду на стан сп`яніння - 2,14‰, з яким ОСОБА_1 погодився та засвідчив його своїм власним підписом.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає,та в суді апеляційної інстанції вони спростовані не були. Всі докази у справі зібрані в порядку, визначеному законом, та не викликають сумнівів в їх належності, достовірності та допустимості і яким судом надано належну й обґрунтовану правову оцінку.

Так, згідно з ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема за виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби у стані сп`яніння, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч.4 ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено, зокрема Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України №2263-ІХ від 22.05.2022 з 25.05.2022 строком на 90 діб.

Отже, правопорушення ОСОБА_1 було вчинене в умовах особливого періоду, який на сьогодні діє в Україні, а саме під час дії воєнного стану.

Окрім того, статтею 16 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Відповідно до статті 13 цього Статуту, військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, що відповідає фактичним обставинам справи, й диспозиції ч.3ст.172-20 КУпАП та підтверджується сукупністю доказів у справі.

Посилання апелянта на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено час і дату вчинення правопорушення, то такі є необґрунтованими, оскільки спростовуються відповідними записами у протоколі.

При цьому, з матеріалів провадження вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, істотних недоліків, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не встановлено, а підписи ОСОБА_1 у відповідних графах протоколу про військове адміністративне правопорушення свідчать про те, що він розумів зміст протоколу та був з ним ознайомлений. При цьому будь-яких заперечень щодо неналежного проведення огляду на стан сп`яніння чи оформлення протоколу, в тому числі і ті, що вказує обвинувачений в апеляційній скарзі останній не зазначив, хоча фактично мав таку можливість.

Також, не заслуговують на увагу доводи скарги про те, що ОСОБА_1 у період з 16.07.2022 року по 18.07.2022 року був увільнений від виконання обов`язку військової служби в зв`язку з сімейними обставинами, оскільки такі спростовані командиром в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_4 .

Будь-які інші доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, сприймаються судом як позиція спрямована на уникнення покарання, оскільки доказів, які б об`єктивно могли спростувати його причетність до вказаного правопорушення та винуватість, суду не надано.

Отже, за результатами перегляду оскаржуваної постанови суд дійшов висновку, що всупереч тверджень апелянта, суд першої інстанції при розгляді цієї справи повно, всебічно і об`єктивно дослідив докази у справі, належним чином перевірив обставини, викладені у протоколі щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП, надав цим обставинам належну правову оцінку та приймаючи рішення про притягнення його до відповідальності, дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу правопорушення, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

При визначенні виду та міри адміністративного стягнення, суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, яка визначає правила накладення покарання, та застосував до ОСОБА_5 покарання, яке за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, відповідає меті виховання особи, яка його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст.23 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 липня 2022 року, відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ятченко