Справа № 136/1048/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від т.в.о. заступника начальника відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянку України, пенсіонер, інвалід 3 групи, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягуваної до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли вищевказані матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 28.07.2022 о 11:00 год., було встановлено, що гр. ОСОБА_1 , ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, щодо неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 , 2014 року народження, а саме не забезпечила належного контролю за дозвіллям дитини, що призвело до залишення нею постійного місця проживання.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.184 КУпАП.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення дійшов висновку про таке.

Статтею 278 КУпАП, визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Вимоги щодо змісту протоколу передбачено с т.256 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Кожна дитина має право на дозвілля, ігри та розваги. Це зафіксовано у ст. 31 Конвенції ООН про права дитини, де сказано, що дитина має право на відпочинок і дозвілля, право брати участь в іграх і розважальних заходах та брати участь у культурному житті та займатися мистецтвом, та у статті 20 Закону України «Про охорону дитинства».

У той же час відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення особою, що його склала не викладена суть адміністративного правопорушення, яка тягне відповідальність за вказаною нормою. До матеріалів справи не додано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження родинних відносин особи, яка притягується до відповідальності та дитини, хоча відповідно до діючого законодавства працівники поліції в межах наданих їм повноважень мають право доступу до документів, які є необхідними у справах, що перебувають у їх провадженні, вказані документи мають істотне значення при вирішенні даної справи.

Відповідно до загальних положень КУпАП, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади їх посадові особи повинні діяти у точній відповідності із законом.

Відповідно до абз. 5 п. 24 Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 визнана правильною практика тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративне правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП України, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

За таких обставин, суд позбавлений можливості прийняти законне та обґрунтоване судове рішення, тому вважає, що матеріали про адміністративне правопорушення слід повернути органу, що спрямував їх до суду для належного оформлення.

Керуючись ст. 184 ч.1, 251, 256, 278, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП, - повернути начальнику відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, для приведення їх у відповідність до вимог ст.256 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Світлана ШПОРТУН