Справа № 526/516/22
Провадження № 3/526/263/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2022 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т.І.

адвоката Андрієнко М.В.

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч адміністративну справу, яка надійшла від відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Люджа Тростянецького р-ну, громадянина України, освіта середня, одружений, непрацює, проживає по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

23 лютого 2022 р. о 02 год. 19 хв. ОСОБА_1 в м. Тростянець по вул. Благовіщенська керував транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 21081, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомого алкотестера Drager чи проїхати до медичного закладу у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, вказав, що тої ночі він приїхав забирати дружину з роботи, потім вирішив проїхати на заправку. Оскільки відстань від заправки до місця роботи була незначною, а вулиці міста добре освітлювались, він переїхав даний відрізок шляху без включеного світла фар. До них приїхала поліція і між поліцейською та його дружиною виник конфлікт. Йому було запропоновано пройти освідування на приладі Драгер, однак він відмовився, бо поспішав додому, де його чекали малолітні діти. Через деякий час приїхав його друг ОСОБА_2 і відвіз їх з дружиною додому. Підтверджує, що відносно нього була складена постанова за рух без увімкненого світла фар з якою він погоджується, протокол за ст. 130 КУпАП в його в його присутності не складався, про це йому взагалі нічого не відомо.

Адвокат Андрієнко М.В. просила закрити провадження по справі через упереджене ставлення працівників поліції до ОСОБА_1 , яке виникло через конфлікт поліцейського з дружиною ОСОБА_1 .

Інспектор взводу 2 роти 3 батальйону УПП в Сумській області Моісеєнко О.С. показав суду, що 23 лютого 2022 р., перебуваючи на патрулюванні в м. Тростянець, ними були помічені біля транспортного засобу громадяни в нетверезому стані. Через деякий час даний автомобіль переїхав з місця до заправки, не ввімкнувши світло фар. Через порушення ПДР вони прослідували за автомобілем та виявили, що водій знаходиться з ознаками алкогольного сп`яніння:запах алкоголю з порожнини рота, а коли вийшов з автомобіля була нестійка хода. В зв`язку з наявними ознаками водію було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер або в медичному закладі, однак він відмовився. Були запрошені свідки , які зафіксували даний факт. Відеозапис даних подій не зберігся на серверах Національної поліції в зв`язку веденням бойових дій на території України.

Свідок ОСОБА_3 показала суду, що після закінчення роботи разом з друзями залишилась випити пива, потім викликала чоловіка, щоб її забрав додому. Він прихав, вони заїхали на заправку, за ними підїхали працівники поліції і повідомили, що будуть притягувати до відповідальності за рух без увімкненого світла фар. Поліцейські говорили про освідування, однак не пояснювали як і де це буде проходити. У них виник конфлікт з поліцейською, яка вибила з її рук телефон. Потім були запрошені два чоловіка, які до них не підходили. Відносно чоловіка була складена постанова, після чого вони зателефонували ОСОБА_2 , який з місця події їх відвіз додому.

Свідок ОСОБА_2 показав суду, що 23 лютого 2022 року до нього вночі зателефонувала ОСОБА_4 , щоб забрав їх з заправки. Він приїхав на місце, там стояла поліцейська машина, і на прохання ОСОБА_5 відвіз їх додому.

Свідок ОСОБА_6 показав суду, що 23 лютого 2022 року їх з ОСОБА_7 зупинила поліція в м. Тростянець, щоб вони стали свідками відмови чоловіка від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. До них підходили жінки, які просили не свідчити. Він знаходився на відстані 2 м від ОСОБА_1 , якому пропонували пройти тест на стан сп`яніння на місці та в медичному центрі, однак він відмовився. Від них відібрали пояснення, вони розписалися в протоколі і їх відпустили.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, рапорті ОСОБА_8 , акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 23.02 2022, де зафіксована відмова, поясненнями свідків, допитаних в судовому засіданні та свідченням самого ОСОБА_5 , який підтвердив, що він відмовився від проходження огляду та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Суд вважає, що зібрані та досліджені в судовому засіданні докази повністю підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та його відмову від проходження медичного огляду. Так, покази свідка ОСОБА_6 не викликають жодних сумнівів, він не є заінтересованим в результатах розгляду даної справи. Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КУпАП, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою та у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП.

Невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення суд розцінює як спосіб захисту.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є порушенням п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, …. а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння сама по собі є самостійним складом правопорушення і доведеність факту вчинення цього правопорушення не залежить від того, чи відсторонялася особа, що керує транспортним засобом від керування автомобілем.

Виходячи з аналізу наведених норм закону, проходження огляду водія на вимогу працівника поліції на стан сп`яніння, є обов`язком, а не правом особи.

Інші доводи ОСОБА_1 та сторони захисту не заслуговують на увагу суду, оскільки не стосуються події правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає за необхідне ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу з одночасним позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів, оскільки керування транспортними засобами у стані сп`яніння несе громадську небезпеку і може потягнути за собою більш тяжкі наслідки. Крім того протиправна поведінка свідчить про неналежне відношення до забезпечення безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом - джерелом підвищеної небезпеки. Суд вважає, що саме таке адміністративне стягнення буде необхідним і справедливим з метою запобігання вчинення правопорушень в подальшому.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 401,130 ч.1, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Стягти з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496.20 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення та судовий збір вноситься особою, що притягнута до адміністративної відповідальності в установу банку України.

Штраф має бути сплачений особою, що притягнута до адміністративної відповідальності, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу 20400 грн., а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд.

Головуюча: Л. В. Максименко