Провадження 3/522/9294/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Косіцина В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 1 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області 19.08.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безробітньої, зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

12.08.2022 року приблизно об 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство, а саме економічного характеру по відношенню до своїх малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 , є склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративні правопорушення від 12.08.2022 року серія ВАВ № 108378; рапортом інспектора ЮП ВП ОРУП 1 ГУНП в Одеській області Бодачевської Н. від 12.08.2022 року; рапортом ст. інспектора ВП № 1 ОРУП 1 ГУНП в Одеській області Бакумова О.І. від 12.08.2022 року; поясненнями ОСОБА_1 , з яких слідує, що вона вживала пиво в присутності дітей, а на ремонт та одяг у неї немає коштів, так як вона не працює; копією паспорту ОСОБА_1 та довідки про реєстрацію особи громадянином України; копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 ; копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 та іншими матеріалами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказала в своїх поясненнях, що вона вживала слабоалкогольні напої, проте в неї не має коштів на одяг та ремонт помешкання, через те, що вона не працює. Так, суд критично ставиться до таких тверджень, оскільки суд вважає, що ОСОБА_1 як мати двох неповнолітніх дітей в першу чергу повинна думати за їх гармонійний розвиток, тобто яким чином знайти кошти для забезпечення своїх дітей першочерговими потребами, як то їжею, одягом та житлом, тощо, а потім вже думати про свої особисті розваги, як то вживання алкогольних напоїв, якщо залишаться кошти. Відтак, така поведінка матері щодо своїх дітей не відповідає найкращим інтересам її власних дітей.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство, за що передбачена відповідальність, відповідно до частини 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В той же час, беручи до уваги, викладене, врахувавши надані докази, характер скоєного правопорушення, враховуючи ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, вважаю достатнім для виховання особи, а також запобігання вчинення нових порушень визнати винним особу та застосувати стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставівикладеного та керуючись ст.ст. 173-2, 221, 282, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безробітню, зареєстровану та проживаючу: АДРЕСА_1 визнати винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме в сумі 170 (сто сімдесяти) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безробітньої, зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 (чотирьохсот дев`яносто шести) гривень 20 копійок.

Попередити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про необхідність виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення належних умов життя її дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язати Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, здійснювати контроль за здійсненням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , своїх батьківських обов`язків щодо дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Косіцина В.В.