П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 198/421/21

Провадження № 3/185/434/22

18 серпня 2022 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Косюк А.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, місце роботи: Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області, суддя, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

особи, яка притягається

до відповідальності ОСОБА_1 ,

прокурора Никифоренко М.В.

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 33-02/644 від 18 серпня 2021 року, яке надійшло до суду 13 січня 2022 року, вбачається, що ОСОБА_1 , суддя Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області, тобто особа, уповноважена на виконання функцій держави, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон), всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону, 26 березня 2021 року, використовуючи свої службові повноваження та пов`язані з ними можливості, здійснив авторизований вхід до Єдиного державного реєстру судових рішень, пошук та перегляд ухвал Вищого антикорупційного суду від 12 березня 2021 року у справах № 991/1771/21 та № 991/1772/21, чим вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону особи, зазначені у пп. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону, зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Констатація порушення зазначених вимог та, відповідно, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, можлива за таких умов:

в особи наявний реальний конфлікт інтересів;

за наявності реального конфлікту інтересів особа під час виконання своїх службових/представницьких повноважень вчиняє дії чи приймає рішення.

З огляду на визначення реального конфлікту інтересів, наведене в абз. 13 ч. 1 ст. 1 Закону, для його констатації необхідне встановлення одночасно таких складових:

приватний інтерес;

службові/представницькі повноваження;

суперечність між приватним інтересом та службовими/представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

ОСОБА_1 призначений та перебуває на посаді судді Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області (Указ Президента України від 25.07.2013 № 391/2013 «Про призначення суддів», наказ Голови Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 06.08.2013 № 9-К, Указ Президента України від 12.05.2020 № 173/2020). Склав Присягу судді.

Відповідно до пп. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону судді належать до осіб, уповноважених на виконання функцій держави, на яких поширюється дія Закону, у тому числі вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Службові повноваження - це офіційно покладені на певну особу обов`язки здійснювати службову діяльність, а також окремі переваги, надані їй для максимально ефективного здійснення зазначених обов`язків.

Судді Білинському М.В. за клопотанням Голови Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області (лист від 25.09.2018 № 6/88/2018) подовжено дію повного доступу до судових рішень (інформація, що не розголошується), внесених до Єдиного державного реєстру судових рішень, з можливістю використання наявного автентифікатора «bilynsky198»,

Згідно з ч. 5 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень, у тому числі до інформації, визначеної у ст. 7 цього Закону (зокрема, це інформація, для забезпечення захисту якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбувалися у закритому судовому засіданні).

Суддя Білинський М.В., використовуючи свої службові повноваження та пов`язані з ними можливості, 26.03.2021 о 22:06 та о 22:59 із власного мобільного телефону ОРРО ІМЕІ 1 НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 (вилучений під час обшуку 30.03.2021 та на який надалі накладено арешт) здійснив авторизований вхід до Єдиного державного реєстру судових рішень, пошук та перегляд ухвал Вищого антикорупційного суду від 12.03.2021 у справах № 991/1771/21, № 991/1772/21.

Відповідно до інформації, наданої державним підприємством «Інформаційні судові системи»:

ID запиту: , дата дії: 26.03.2021 о 22:06, ІР-адреса: НОМЕР_4 , тип пошуку: перегляд документів, реєстраційний номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень: 95497065, справа: №991/1771/21, дата ухвалення: 12,03.2021, Суд: Вищий антикорупційний суд;

ID запиту: , дата дії: 26.03.2021 о 22:59, ІР-адреса: 31.131.96.160, тип пошуку: перегляд документів, реєстраційний номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 95497064, справа: №991/1772/21, дата ухвалення: 12.03.2021, Суд: Вищий антикорупційний суд;

Відповідно до протоколу обшуку від 30.03.2021 у ОСОБА_1 був виявлений мобільний телефон ОРРО ІМЕІ 1 НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 .

Відповідно до протоколу огляду від 31.03.2021 був оглянутий мобільний телефон ОРРО ІМЕІ 1 НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 та 31.03.2021 було виявлено, що в Інтернет-браузері Chrome 26.03.2021 здійснено перегляд сторінок Єдиного державного реєстру судових рішень).

Відповідно до пояснень спеціаліста від 01.04.2021 до протоколу огляду речей к/п 0000042 (спеціаліст у сфері інформаційних технологій, старший детектив відділу детективів кримінальної лабораторії Управління аналітики та обробки інформації ОСОБА_2 , 01.04.2021 здійснив огляд вилученого мобільного телефону ОРРО ІМЕІ 1 НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 та підтвердив, що згідно із журналом відвідування інтернет-сторінок Інтернет-браузера Chrome 89.0.4389.105 із зазначеного мобільного телефону 26.03.2021, серед іншого, було здійснено доступ до вебсторінок за адресами «https://reyestr.court.gov.ua/Review/95497065» та «https://reyestr.court.gov.ua/Review/95497064», що зафіксовано фотографуванням на цифровий апарат).

Належність мобільного телефону ОРРО ІМЕІ 1 НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 ОСОБА_1 підтверджується ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 12.04.2021 у справі № 991/2236/21 (провадження № 11-сс/991/264/21) та протоколом обшуку службового кабінету № 8 в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області від 30.03.2021, відповідно до якого вилучені речі перебували у володінні та користуванні саме судді Білинського М.В.

Згідно з абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000042 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, за фактом висловлення пропозиції одержання неправомірної вигоди службовими особами судової гілки влади.

Згідно з наявними у Національного агентства матеріалами досудового розслідування (дозвіл на розголошення та використання яких надано старшим слідчим Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України Д. Давидчуком) суддя Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області Білинський М.В., у провадженні якого перебувала справа про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 , висловив ОСОБА_3 (особа, яка притягується до адміністративної відповідальності) намір одержати неправомірну вигоду для себе в загальному розмірі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень за прийняття ним як службовою особою в інтересах ОСОБА_3 рішень: винесення суддею Білинським М.В. рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 .

Ухвали Вищого антикорупційного суду від 12.03.2021 у справах № 991/1771/21 та №991/1772/21, пошук та перегляд яких здійснив судця ОСОБА_1 , стосуються особисто судді Білинського М.В.

Згідно з цими ухвалами надано дозвіл на проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 , де проживає суддя ОСОБА_1 , та службового кабінету № 8 Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області, що займає суддя Білинський М.В.

Так, 30.03.2021 старший детектив Національного антикорупційного бюро України Д. Давидчук провів обшук:

- службового кабінету № 8 Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області, що займає судця ОСОБА_1 , під час якого було виявлено та надалі вилучено ряд документів та речей, у тому числі мобільний телефон ОРРО ІМЕІ 1 НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 ;

- квартири АДРЕСА_2 , де проживає судця ОСОБА_1 .

Метою обшуку є необхідність відшукання речових доказів, а саме матеріальних об`єктів, які є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, а також документів.

Згідно з ч. 1 ст. 234 Кримінального процесуального кодексу України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення ,відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Суддя Білинський М.В., здійснюючи 26.03.2021 авторизований вхід до Єдиного державного реєстру судових рішень, пошук (за критерієм пошуку: «обшук Дрибас») та перегляд ухвал Вищого антикорупційного суду від 12.03.2021 у справах № 991/1771/21, № 991/1772/21, бажав пересвідчитись у відсутності будь-яких перешкод до одержання від ОСОБА_3 неправомірної вигоди та переслідував приватний інтерес.

Так, інформація, яка міститься в ухвалі, є таємницею досудового розслідування, тому її розголошення може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом. Розгляд клопотань Генерального прокурора про обшук у кримінальному провадженні №0000042 від 27.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 Кримінального кодексу України, здійснювався Вищим антикорупційний судом у закритому судовому засіданні.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про доступ до судових рішень» у текстах судових рішень, що відкриті для загального доступу, не можуть бути розголошені такі відомості: інформація, для забезпечення захисту якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбувалися у закритому судовому засіданні.

Загальний доступ до ухвал про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи забезпечується через один рік після внесення таких ухвал до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Приватний інтерес ОСОБА_1 полягає в отриманні відомостей, які становлять таємницю досудового розслідування та закриті для загального доступу, 26.03.2021, тобто до часу проведення відповідним органом слідчих дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Завчасне отримання такої інформації дає можливість ОСОБА_1 :

усвідомити той факт, що його протиправні дії, спрямовані на одержання від ОСОБА_3 неправомірної вигоди, перебувають у полі зору органів досудового розслідування та найближчим часом можуть бути викриті;

спланувати та скоригувати власну поведінку, у тому числі здійснити дії, спрямовані на знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

ОСОБА_1 , як суддя наділений правом на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень, у тому числі до інформації, визначеної у ст. 7 Закону України «Про доступ до судових рішень», зобов`язаний вчиняти дії та приймати рішення, керуючись у кожному конкретному випадку виключно законами, службовими повноваженнями та пов`язаними із ними можливостями виключно з тією метою, з якою вони йому надані, а також міркуваннями публічного інтересу, яким є, зокрема, зміцнення довіри суспільства до судової влади, ігноруючи міркування власної вигоди та обмежуючи вплив приватного інтересу, який спроможний скомпрометувати дії чи рішення, вчинене чи прийняте за його участю.

Однак приватний інтерес судді Білинського М.В. превалював над публічним інтересом, що вказує на виникнення та існування суперечності.

Вказана суперечність є очевидною та знаходить вияв під час реалізації суддею ОСОБА_1 службового повноваження та пов`язаною з ним можливістю, передбаченого ч. 5 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень», щодо здійснення авторизованого входу до Єдиного державного реєстру судових рішень, пошуку та перегляду ухвал Вищого антикорупційного суду від 12.03.2021 у справах № 991/1771/21, № 991/1772/21.

Особи, уповноважені на виконання функцій держави, повинні уникати подібних дій, які можуть забезпечити одержання ними неправомірних переваг за рахунок виконання службових повноважень. Йдеться про ті випадки, коли ця інформація не є доступною для широкого загалу; вони мають виконувати вимогу щодо не використання своїх службових повноважень та пов`язаних із ними можливостей для задоволення приватного інтересу.

ОСОБА_1 , розуміючи весь обсяг покладеної законом на нього як на суддю відповідальності, повинен вчиняти дії виключно у спосіб, визначений чинним законодавством, а його поведінка має бути зумовлена і ґрунтуватися виключно на законних та правомірних діях і рішеннях, вчинених та прийнятих ним у межах, наданих законом.

Усвідомлюючи, що здійснення авторизованого входу до Єдиного державного реєстру судових рішень, пошук та перегляд ухвал Вищого антикорупційного суду від 12.03.2021 у справах № 991/1771/21, № 991/1772/21 призведе до задоволення приватного інтересу, суддя Білинський М.В. мав утриматися від реалізації відповідного службового повноваження та пов`язаної з ним можливості, що і було б демонстрацією доброчесності.

У ст.ст. 1, 3 Кодексу суддівської етики передбачено, що суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду; суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб, на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини, його поведінка була бездоганною.

У преамбулі Кодексу суддівської етики наголошено, що судді добровільно беруть на себе більш істотні обмеження, пов`язані з дотриманням етичних норм, як у поведінці під час здійснення правосуддя, так і в позасудовій поведінці.

У Висновку № 3 Консультативної Ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, звертається увага на те, що судді повинні не тільки професійно виконувати покладені на них обов`язки, а й гідно поводити себе у приватному житті. Саме поведінка судді є передумовою довіри до правосуддя.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, принцип дотримання етичних норм, демонстрація дотримання етичних норм визначаються як невід`ємна частина діяльності суддів.

Так, постійна увага з боку суспільства покладає на суддю обов`язок прийняти ряд обмежень. Поведінка судді має відповідати високому статусу його посади. У процесі реалізації своїх прав суддя завжди турбується про підтримку високого статусу посади судді і не допускає дій, що не сумісні з неупередженістю і незалежністю судових органів.

Таким чином, під час здійснення суддею Білинським М.В. авторизованого входу до Єдиного державного реєстру судових рішень, пошуку та перегляду ухвал Вищого антикорупційного суду від 12.03.2021 у справах № 991/1771/21, № 991/1772/21 була наявна суперечність між приватним інтересом та його службовими повноваженнями, яка реально вплинула на об`єктивність та неупередженість прийняття ним зазначеного рішення, що в розумінні Закону є реальним конфліктом інтересів.

Зазначені дії посадовою особою Національного агентства з питань запобігання корупції кваліфіковано за ч. 2 ст.172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявив клопотання про закриття справу у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (без встановлення факту наявності, або відсутності в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушенням), пославшись на таке.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Положенням п. 7 ст. 247 КУпАП імперативно встановлено, що справи по яким строк (передбачений ст. 38 КУпАП) закриваються без будь-який умов та застережень. Виконання будь-яких дій при цьому (зокрема, встановлення факту наявністі-відсутності у діях особи, яка притягається до адмінвідповідальності складу інкримінованого правопорушення не допускається).

Аналогічне містися в узагальненому науково-консультативному висновку Науково-консультативної ради при Вищому Адміністративному Суді України з приводу застосування судами положень ст. ст. 38, 247 КУпАП.

Така ж правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з праві людини, зокрема з рішенням у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується. Застосування судами вказаного рішення (за таких обставин) є поширеною. Приклади застосування цього рішення апеляційними судами різних областей (номери в ЄДРСР) - 77525011, 94122056, 93325824, 91455879, 87442709.

Ймовірність визнанім його винним у вчиненні інкримінованого правопорушення - невисока, приймаючи до уваги рішення Ради суддів України від 25.11.2021 року № 55, яке було винесено на підставі його звернення.

Винесення рішення про яке він просить не зашкодить будь-чиїм інтересам, оскільки по справі немає потерпілих, подання цивільного позову неможливе.

Виявлення факту, який ставиться йому у провину відбувся 31.03.2021 року (висновок спеціаліста) і саме ця дата є моментом виявлення інкримінованого правопорушення. Натомість НАЗК отримало ці відомості лише 27.04.2021 року.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти клопотання ОСОБА_1 про закриття справу у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, без встановлення факту наявності, або відсутності в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушенням.

Вислухавши клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, заслухавши думку прокурора, розглянувши протокол, суддя приходить до такого.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що датою виявлення правопорушення є день складання протоколу, тобто 18 серпня 2021 року, оскільки він складається після встановлення достатніх доказів, що підтверджують вчинення особою правопорушення, тобто наявність в діянні особи всіх ознак адміністративного правопорушення.

Однак, суд виходить із того, що момент виявлення порушення не можна ототожнювати з часом складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки останній є засобом не виявлення, а фіксації правопорушення. Факт виявлення порушення це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення.

В законодавстві чітко не визначено, що є моментом виявлення правопорушення, тоді як судова практика послідовно пов`язує цей момент з днем виявлення правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, як початкового етапу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. Днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду від 28.02.2019 в справі №149/2498/17).

НАЗК отримало ці відомості лише 27 квітня 2021 року.

З урахуванням наведеного, строк накладення адміністративного стягнення з дня виявлення адміністративного правопорушення сплив ще у жовтні 2021 року.

Адміністративні матеріали надійшли до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 13 січня 2022 року, тобто після закінчення строку накладення адміністративного стягнення.

Отже, зазначеними положеннями КУпАП передбачено, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, що унеможливлює здійснення будь-яких заходів, спрямованих на встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, притягнення особи до адміністративної відповідальності та відповідно, встановлення або не встановлення вини.

Логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні. Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року, справа № 308/8763/15-а.

Виходячи з зазначеного клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а провадження по справі відносно останнього підлягає закриттю за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч. 2 ст.172-7, 221, 247, 283, 284 КУпАП, суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. П. Косюк