Справа №150/292/22
Провадження №3/150/175/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Кушнір Б.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, пенсіонерка, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Чернівецького районного суду Вінницької області перебуває адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №480351 від 03.08.2022, 03.08.2022 року о 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 , умисно позбавила свою доньку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає разом із нею, житла, на яке вона має законне право, чим вчинила домашнє насильство економічного характеру, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнала, вказала, що її донька ОСОБА_2 дійсно проживала з нею, однак станом на 03.08.2022, донька ОСОБА_2 тиждень як з нею не проживала, через те що між нею та співмешканцем доньки ОСОБА_3 постійно виникали сварки та останні погрожував їй фізичною розправою ОСОБА_1 . Також зазначила, що в доньки ОСОБА_2 був власний ключ від будинку та вона мала вільний доступ до будинку. Підтвердила, що 03.08.2022 між нею та ОСОБА_1 й її співмешканцем ОСОБА_3 виникла суперечка у зв`язку із тим, що донька з співмешканцем почали виносити речі з будинку, які вона вважала своїми.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні, суду показала, що в будинку матері по АДРЕСА_2 , проживає від народження разом із двома синами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та співмешканцем ОСОБА_3 , який не зареєстрований за даною адресою. Вказала, що будинок належить ОСОБА_1 і у зв`язку із частими сварки матері із співмешканцем, ОСОБА_1 словесно сказала, щоб вона забиралась з будинку, однак жодних дій на її виселення не вчиняла. Підтвердила, що фізично мала доступ до будинку і домоволодіння.

Свідок ОСОБА_6 , яка являється донькою ОСОБА_1 та сестрою ОСОБА_2 , суду показала, що її сестра та мати проживали разом, однак, останні місяці почались сварки, внук ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , висловлювався до бабці нецензурною лексикою, сестра ОСОБА_2 відмовилась оплачувати комунальні послуги і сказала, щоб оплачувала їх ОСОБА_1 . За тиждень до виклику поліції, співмешканець ОСОБА_3 погрожував ОСОБА_1 фізичною розправою та в той ж день ОСОБА_2 зі співмешканцем ОСОБА_3 з`їхали з будинку з частиною речей. 03.08.2022 ОСОБА_2 прийшла за іншою частиною своїх речей. Однак ОСОБА_1 відмовилась віддавати речі, які, на її думку були у її власності.

Свідок ОСОБА_4 , який являється внуком ОСОБА_1 та сином потерпілої ОСОБА_2 , суду показав, що 03.08.2022 він разом із бабусею ОСОБА_1 прийшли від тітки і побачив як мама ОСОБА_2 разом із співмешканцем ОСОБА_3 та молодшим сином ОСОБА_5 грузили речі в автомобіль (диван, холодильник, одяг). Бабця ОСОБА_1 почала виганяти з подвір`я вітчима ОСОБА_3 , оскільки він забирав речі з кухні. Зазначив, що його бабця ОСОБА_1 за час його проживання з останньою нікого не виганяла з будинку, мати із співмешканцем та молодшим братом, самостійно з`їхали з будинку за тиждень до виклику поліції, а саме за тиждень до подій 03.08.2022.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно дост.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 28 Конституції декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з п.3 ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 цього Закону, економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №480351 від 03.08.2022 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, вину ставиться вчинення домашнього насильства за тих обставин, що вона 03.08.2022 року о 11 годині 00 хвилин, по АДРЕСА_2 , умисно позбавила свою доньку ОСОБА_2 , що проживає разом із нею, житла, на яке вона має законне право.

Із змісту протоколу вбачається, що суть адміністративного правопорушення (вчинення якого ставиться в вину ОСОБА_1 ) не розкрита відповідно до диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: відсутні відомості щодо суб`єктивної та об`єктивної сторони правопорушення, зокрема, діяння, форми вини, наявність шкоди, що є невід`ємною частиною даного правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), справа «Малофєєва проти Росії» ( заява №36673/04). справа «Карелін проти Росії» (заява №926/08. рішення від 20.09.2016 р.).

Окрім того доказів, які б вказували на вчинення домашнього економічного насильства щодо ОСОБА_2 матеріали справи не містять та в ході судового розгляду не здобуто, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу на підтвердження обставин, викладених у ньому.

Натомість з пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та показань ОСОБА_6 , ОСОБА_4 вбачається, що 03.08.2022 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно мав місце конфлікт, однак причиною даного конфлікту послугували інші обставини, які не пов`язанні із вчиненням насильства економічного характеру по відношенню до ОСОБА_2 , які могли проявлятись в позбавленні житла по відношенню до ОСОБА_2 в особі ОСОБА_1 . Також аналізуючи покази потерпілої та свідків, вбачається, що потерпіла ОСОБА_2 мала вільний доступ до будинку та домоволодіння й на момент вчинення правопорушення по відношенню до неї, разом із ОСОБА_1 не проживала.

За таких обставин, з матеріалів провадження не вбачається, що дії ОСОБА_1 могли завдати ОСОБА_2 чи завдали їй шкоди фізичного, психологічного чи економічного характеру, встановлення настання однієї з яких є обов`язковим.

Враховуючи наведене, під час судового розгляду даної справи не встановлено в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, вважаю за необхідне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.173-2, 247, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Б.Б.Кушнір