Провадження № 3/127/4512/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2022м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

27.06.2022 о 18.05 год. по вул. І. Богуна, 2 в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки Mersedes, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей не реагують на промені світла, неприродна блідість обличчя, поведінка не відповідає обстановці, однак від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився.

27.06.2022 о 20.25 год. по вул. Пирогова, 123 в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки Mersedes, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, однак від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився.

15.07.2022 о 15.47 год. по вул. Привокзальній, 17-б в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки Mersedes, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей не реагують на промені світла, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, однак від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить довідка про вручення судової повістки у формі смс-повідомлення.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 суд враховує таке.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини у справі (далі ЄСПЛ) «Пономарьов проти України», сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, у постанові від 28.10.2021 (справа № 11-250сап21) Верховний Суд (далі ВС) зауважив, що частиною другою статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) визначено, що участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за статтею 130 КпАП, не є обов`язковою.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе здійснити розгляд справ за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши надані суду матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

З диспозиції статті 130 КпАП випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто зазначеною правовою нормою встановлено альтернативні склади правопорушення: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 2) передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності в діянні ОСОБА_1 складу зазначеного вище правопорушення, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Суд вважає за доцільне зауважити, що пунктом 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція) визначені ознаки наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Такими ознаками, як слідує з наведеної Інструкції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З наданих суду матеріалів випливає, що 27.06.2022 о 18.05 год. по вул. І. Богуна, 2 в м. Вінниці, ОСОБА_1 керував автомобілем марки Mersedes, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей не реагують на промені світла, неприродна блідість обличчя, поведінка не відповідає обстановці. 27.06.2022 о 20.25 год. по вул. Пирогова, 123 в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки Mersedes, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. 15.07.2022 о 15.47 год. по вул. Привокзальній, 17-б в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки Mersedes, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей не реагують на промені світла, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Отже, суд вважає, що в судовому засіданні підтверджена наявність правової підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.

До протоколу про адміністративне правопорушення надані направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Направлення), рапорти поліцейських (далі Рапорти) та диски із записами з нагрудних камер поліцейських (далі Записи).

З оглянутих в судовому засіданні Записів випливає, що ОСОБА_1 були названі виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння і у зв`язку з цим поліцейський запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився. При цьому з оглянутого в судовому засіданні Запису випливає, що ОСОБА_1 були роз`яснені наслідки такої відмови. Отже, аналізуючи надані суду матеріали у їх сукупності, суд вважає, що були наявні правові підстави для проведення огляду ОСОБА_1 з метою підтвердження чи спростування факту його перебування у стані наркотичного сп`яніння, які передбачені пунктом 4 розділу І Інструкції.

Процедура огляду на стан сп`яніння регламентована статтею 266 КпАП.

Надані суду матеріали не свідчать, що ОСОБА_1 оспорював дотримання такої процедури.

Згідно зі статтею 245 КпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту речення першого частини першої статті 251 КпАП випливає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому реченням другим частини першої статті 251 КпАП визначено, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, як суд зазначив вище, суду надані Направлення, Рапорти та Записи, зміст яких судом наведений вище. Тому, оцінюючи надані суду докази у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні був підтверджений факт керування ОСОБА_1 27.06.2022 о 18.05 год. по вул. І. Богуна, 2 в м. Вінниці, 27.06.2022 о 20.25 год. по вул. Пирогова, 123 в м. Вінниці та 15.07.2022 о 15.47 год. по вул. Привокзальній, 17-б в м. Вінниці автомобілем марки Mersedes, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, які судом наведені вище, та відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Суд також вище зауважив, що правові підстави для визнання відмови від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до приписів частини п`ятої статті 266 КпАП відсутні.

Вирішуючи питання щодо правової кваліфікації діяння ОСОБА_1 , суд вважає за доцільне зауважити таке.

До протоколі про адміністративне правопорушення надані довідки «Армор», згідно з якими ОСОБА_1 раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, у тому числі й передбаченою частиною першою статті 130 КпАП. При цьому статтею 24 КпАП визначені види адміністративних стягнень, статтею 33 КпАП загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, а пунктом 1 частини першої статті 284 КпАП що адміністративне стягнення накладається виключно постановою. Отже, наявність у матеріалах справи відповідних витягів «Армор» та довідки суд не може розцінити в якості доказів, оскільки підтвердженням відповідного факту ознак повторності може бути лише процесуальний документ (зокрема, належним чином завірена копія постанови). Крім того, положення, яким регламентоване використання бази даних «Армор», не зареєстроване в Міністерстві юстиції України.

Суд двічі 15.07.2022 та 28.07.2022 направляв до БУПП у Вінницькій області лист з проханням надати належним чином завірені копії постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, посилання на які міститься у матеріалах справи. Незважаючи на направлення відповідних запитів, до суду 13.08.2022 надійшов лист за підписом начальника ВАП УПП Змерзлого А. від 02.08.2022, згідно з яким останній повідомив, що на адресу суду були направлені відповідні копії постанов. До зазначеного листа надана копія супровідного листа від 19.07.2022 про направлення відповідних копій постанов, проте копії постанов суду не надані. З метою з`ясування обставин щодо надання відповіді на судовий запис, суд звернувся з відповідним листом до відділу ведення архівних справ Вінницького міського суду Вінницької області, на який судом отримана копія постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 21.07.2022. Відповідно до зазначеної постанови ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 130 КпАП. Зі змісту зазначеної постанови випливає, що правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності, останнім вчинене 07.06.2022.

Зі змісту частини другої статті 130 КпАП випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Отже, зважаючи на ту обставину, що службовими (посадовими) особами УПП у Вінницькій області суду не надані постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 130 КпАП, суд дійшов до переконання, що посилання у матеріалах справи на факт його притягнення 07.04.2022 до такої відповідальності належним чином не підтверджений. Разом з тим, суд вважає, що в судовому засіданні підтверджений факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 130 КпАП, на підставі постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 21.07.2022. Правопорушення, які є предметом судового дослідження, були вчинені після правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності на підставі постанови від 21.07.2022. Саме тому, на переконання суду, в його діяннях наявні ознаки повторності.

З урахуванням наведеного суд вважає, що діяння ОСОБА_1 слід кваліфікувати саме за частиною другою статті 130 КпАП, за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення правопорушення повторно протягом року.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та попередження вчинення нею нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд враховує таке.

Згідно з наданими суду матеріалами справи ОСОБА_1 раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. Однак, як суд зазначив вище, на підтвердження зазначеного факту суду надана лише постанова суду від 07.04.2022, належним чином завірені копії процесуальних документів, які б підтверджували факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суду не надані. Натомість суду на підтвердження зазначених обставин надана лише довідка «Армор». При цьому статтею 24 КпАП визначені види адміністративних стягнень, статтею 33 КпАП загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, а пунктом 1 частини першої статті 284 КпАП що адміністративне стягнення накладається виключно постановою. Отже, наявність у матеріалах справи відповідних витягів «Армор» та довідки суд не може розцінити в якості доказів, оскільки підтвердженням відповідного факту ознак повторності може бути лише процесуальний документ (зокрема, належним чином завірена копія постанови). Крім того, положення, яким регламентоване використання бази даних «Армор», не зареєстроване в Міністерстві юстиції України. Тому, враховуючи відсутність у матеріалах справи належним чином завірених копій постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд вважає, що в судовому засіданні належним чином підтверджений лише факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою та частиною другою статті 130 КпАП. Разом з тим, санкцією закону про адміністративну відповідальність безальтернативно вставлені такі види стягнення як штраф та позбавлення права керування транспортними засобами. Саме тому суд вважає за доцільне застосування до ОСОБА_1 зазначені стягнення.

Вирішуючи питання щодо обсягу застосованого стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, суд враховує таке.

Відповідно до частини другої статті 30 КпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Згідно з частиною третьою статті 30 КпАП у разі, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Зі змісту частини першої статті 317-1 КпАП випливає, що виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

При цьому частиною другою статті 317-1 КпАП визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Разом з тим, суду не надані відомості, які б свідчили про виконання чи невиконання зазначених вище постанов суду, якими на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення, передбачене частиною першою статті 130 КпАП, тому суд позбавлений можливості визначити точний строк не відбутого ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом. Отже, суд позбавлений можливості визначити остаточне стягнення згідно з приписами частини третьої статті 30 КпАП, тобто шляхом приєднання до призначеного судом стягнення невідбутої частини стягнення за попередніми судовими рішеннями.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для застосування до ОСОБА_1 додаткового стягнення, передбаченого санкцією статті, у виді оплатного вилучення транспортного засобу, суд враховує таке. В абзаці четвертому пункту 28 Постанови № 14 ВСУ роз`яснив, що оплатне вилучення транспортного засобу може бути є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність частиною шостою статті 121, частинами другою та третьою статті 130 КпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі. При цьому надані суду матеріали не містять відомостей, кому саме належить керований ОСОБА_1 транспортний засіб. Тому, на переконання суду, правові підстави для застосування до ОСОБА_1 зазначеного стягнення відсутні.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 130, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: