г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/638/22
Номер провадження 3/213/486/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши матеріали про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №233005 від 11.02.2022 року (далі - Адміністративний протокол), водій ОСОБА_1 11.02.2022 року в 22 год. 52 хв. в м. Кривий Ріг, Інгулецький район, вул. Сєднєва, 1 керував транспортним засобом "Форд Транзіт" днз НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці за допомогою спеціального приладу Drager Alcotest 6820, проба позитивна становить 1, 96% проміле, тест 624, проходження зафіксоване на відеокамеру 475443, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні:

ОСОБА_1 не визнав свою вину, просив закрити провадження у справі через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, вважає, що поліцейські діяли не у відповідності до чинного законодавства та просив оглянути у судовому засіданні відеозапис із бодікамери поліцейських та уважно заслухати усі його пояснення. ОСОБА_1 пояснив, що у зазначений час він рухався в бік свого місця проживання, правила дорожнього руху не порушував та був зупинений поліцією. Після зупинки він сам без запрошення вийшов з автомобіля до поліцейських та перший привітався до них, при цьому поліцейські не представились йому, не повідомили про причину зупинки, а зразу почали вимагати документи на перевірку. Коли він вказав, що забув водійське посвідчення вдома їх поводження стало майже агресивним, оскільки поліцейський з погрозливою інтонацією вказав, що на нього зараз одінуть кайданки, відвезуть до відділу поліції на дві-три години і потім все необхідне з`ясують. З цього все і почалось. Побачивши таку агресивну поведінку двох службових осіб відносно себе без явної на то причини, оскільки він не тікав, сам вийшов до них, перший привітався і був готовий до діалогу, він відчув певний тиск та в подальшому знаходився у ступорі, побоюючись за себе. Далі поліцейські почали встановлювати його особу через електронний пристрій і встановивши всі данні, не проводячи ніякого поверхового огляду вдвох висловили нову вимогу - пройти освідчення на стан сп`яніння, а вже після проголошеної вимоги один поліцейський сказав, що він вбачає у нього ознаки сп`яніння - запах алкоголю та невідповідна поведінка. При цьому його ніхто не просив дихнути у повітря, за весь час спілкування з поліцейськими він стояв на дистанції від них, а поведінка у нього повністю відповідала нормі і тверезості - все це видно на відеозапису поліцейських і з цього ж запису видно, як вони грубо і агресивно поводили себе. За для уникнення конфлікту та застосування до нього сили він погодився пройти на місті тест. Поліцейські достали прилад для тесту, проте він не працював належно і вони намагались його перезавантажити. Все це також видно на відеозапису. Потім йому дали продути прилад, після продувки вказали результат і сказали, що він в стані сп`яніння і дуже багато випив - майже шість пляшок пива. Звертає увагу на те, що він весь час через поведінку поліцейських був у напрузі та певному ступорі. Він не мав згоди на такий результат, оскільки був тверезим і не довіряв їх приладу, який технічно був не справний, проте не знав як діяти в такій обстановці і з такими грубими поліцейськими, які так і не представились йому. Також звертає увагу на те, що йому взагалі не роз`яснили права, які визначені статтею 63 Конституції України про те, що він мав право не пояснювати ніяких обставин щодо себе і не несе за це відповідальність. Про наявність таких прав і про обов`язок поліцейських їх повідомити він дізнався лише звернувшись до адвоката. Якщо б поліцейські зачитали йому ці права, він би заспокоївся і не давав би ніяких пояснень тим поліцейським, яких він через їх поводження побоювався. Оскільки він не є юристом він не знав, що у нього був вибір не погодитись з результатом приладу і пройти тест у лікарні. Проте поліцейські не повідомили його про такі законні права і вказавши, що тут не має сенсу спорити почали складати протокол. Не обізнаний у своїх правах, не знаючі про можливість проходження тесту у лікарні і дійсно не бажаючи спорити з невідомими поліцейськими, які вели себе ні як службові особи, а як зухвалі хулігани він поставив підпис у протоколі. В подальшому, коли він звернувся за захистом своїх прав до адвоката, він дізнався про те, що мав право пройти тест у медичній установі. Таким чином, він вважає, що його права були грубо порушені поліцейськими і він був позбавлений законної можливості пройти медичне освідчення не через технічно несправний прилад, а в медичній установі, де було б доведено, що він тверезий.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Голуб С.О. також просив справу відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, зазначивши, що вся його позиція детально викладена в його письмових запереченнях, долучених до справи. При цьому, звертає увагу суду на те, що відеозапис, який поліцейські додали до матеріалів справи в якості доказу повністю підтверджує всі пояснення, які ОСОБА_1 надав у судовому засіданні, а також підтверджують всі грубі порушення поліцейських, які вони допустили і які суттєво порушили права ОСОБА_1 . Додатково до своїх письмових заперечень зазначив, що дійсно, поліцейські не представились водію і не повідомили про причину зупинки, проте це є їх непорушним обов`язком, з якого повинно починатись їх спілкування, як службових осіб із громадянином. Звертає увагу на те, що саме це первісне порушення поліцейських у сукупністю з їх безпідставною погрозою надіти на ОСОБА_1 кайданки, щоб на три години відвезти до відділу поліції - є максимально грубим, неприпустимим для діючого поліцейського і мало негативний вплив на всі подальші дії і можливості ОСОБА_1 , який відчув побоювання за свою особу від невідомих осіб у формі поліцейських. Щодо самого огляду звертає увагу на те, що відеозапис підтверджує те, що ОСОБА_1 поверхово ніхто з поліцейських не оглядав - не просив дихнути у повітря, при тому, що спілкування було на відстані, відеозапис підтверджує, що рух і поведінка ОСОБА_1 були рухом і поведінкою тверезої людини, отже наявна формальна безпідставна вимога пройти тест, крім того, відеозапис несправність технічного приладу, яким тестувався ОСОБА_1 . Далі, згідно відеозапису видно, що ОСОБА_1 не погоджується з результатами тесту, проте поліцейські, відповідно до вимог статті 266 КУпАП не роз`яснили ОСОБА_1 можливість пройти огляд у медичній установі, а самі матеріали справи не містять такого направлення, також ОСОБА_1 не роз`яснювалась можливість і самостійного проходження медичного огляду протягом двох годин. Крім того, звертає на увагу, що ОСОБА_1 поліцейський не роз`яснив права, передбачені статтею 63 Конституції України, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, що є суттєвим порушенням і позбавило можливості ОСОБА_1 цими правами скористуватись і відчувши побоювання за свою особу від дій поліцейських взагалі не надавати свої показання або пояснення щодо себе. Сукупність всіх допущених порушень з боку поліцейських по відношенню до виконання ними своїх службових обов`язків, а також по відношенню до самого водія є вкрай суттєвими і вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Нормативні акти, що передбачають відповідальність за дане адміністративне правопорушення та законодавство, яким керувався суддя при прийняття рішення.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Салабіаку проти Франції" від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

У КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування особою транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України,міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про національну поліцію", поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 7 Закону України "Про національну поліцію", під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України "Про національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті35 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

В другій частині цієї статті зазначається, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до пункту 2 розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 3 розділу І зазначеної Інструкції визначає, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно пункту 6 розділу І зазначеної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно пункту 6 розділу ІІ зазначеної Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно пункту 7 розділу І зазначеної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Відповідно до постанови КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" (із змінами) Кабінет Міністрів України відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення постановив затвердити Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду. Відповідно до даного порядку огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до пункту 11 розділу ІІ "Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції" при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП.

Відповідно до частини 3 статті 18 Закону України "Про національну поліцію", звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Висновок суду.

Перевіряючи обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та повідомлені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявними у справі доказами приходжу до наступного.

Досліджуючи відеодоказ з бодікамер поліцейського, який долучений до матеріалів справи, встановлені наступні порушення з боку поліції:

- в порушення вимоги частини 3 статті 18 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський, який зупинив водія і звернувся до нього не назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання;

- в порушення статті 35Закону України "Про національну поліцію" поліцейський не поінформував водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті - згідно відеозапису поліцейський взагалі не повідомив водію про зупинку транспортного засобу;

- в порушення вимог "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції"Інструкції поліцейський не оглядав водія, не вчинив жодної дії на виявлення у водія ознак сп`яніння і спочатку заявив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, після чого формально зазначив, що вбачає у нього ознаки сп`яніння;

- поліцейський під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення не роз`яснив водію його права, передбачені статтею 63 Конституції України про відсутність відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, що є обов`язковим відповідно до "Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції";

- в порушення статті 266 КУпАП поліцейський не роз`яснив право водія у разі не згоди із результатами проведеного огляду пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я.

Крім того, досліджуючи відеодоказ знаходжу, що поліцейський, грубо порушуючи вимоги Конституції України та Закону України "Про національну поліцію" які зобов`язують поліцейського поважати права та свободи громадянина без об`єктивних правових підстав почувши про відсутність документів, які посвідчують особу висловлює погрозу водію у такому разі застосування до нього кайданок та доставлення його на три години до відділення поліції. При цьому, згідно з відеозаписом очевидним є максимально врівноважена та адекватна поведінка самого водія у всіх відношеннях - його рух, привітання, розмова тощо не викликають ніякої необхідності висловлювати такі погрози і через деякий час поліцейський зробив те, що повинен був зробити спочатку - дізнався про прізвище водія та його місце проживання від самого водія та перевірив ці данні через електроний пристрій. В даному випадку повністю заслуговує на увагу позиція ОСОБА_1 та його захисника про те, що первісна поведінка поліцейських, які не назвали своїх посад, не назвали причину зупинки і без об`єктивних підстав висловили погрозу застосування кайданок крім того, що не відповідає поведінці поліцейських, так і мала негативні наслідки відносно до водія, порушивши його законні права та вплинувши на його психічний стан протягом подальшого спілкування з цими поліцейськими.

Також, у свою чергу, досліджуючи відеодоказ знаходжу, що дійсно має місце обставина в якій видно, як поліцейські перед проведенням огляду намагаються налагодити технічний прилад "Драгер Алкотест", вказуючи, що він повинен прийняти таку саму температуру, яка знаходиться в зовнішньому повітрі де буде проводитись огляд, отже прилад достали з футляру, поклали та прийняли рішення перед оглядом чекати поки він охолоне до відповідної температури. Проте через деякий час прилад не змінив температуру, про що зазначив один з поліцейських і на його думку прилад слід було перезавантажити, оскільки температура приладу і зовнішнього (вуличного) повітря не співпадали, проте іншій поліцейський вирішив розпочати огляд водія цим приладом у такому стані. На думку суду, в даному випадку сумніви сторони захисту щодо справності вказаного приладу або його технічній відповідності певним нормативам є об`єктивними і заслуговують на увагу.

Виходячи з аналізу норм діючого законодавства, наведених вище, дії поліцейського, які повністю регламентуються вказаними нормами закону, повинні відповідати цим нормам, тобто поліцейський у своїх діях зобов`язаний суворо і послідовно дотримуватись встановленому законом порядку і не має права виходити за його межі та/або порушувати його.

При цьому, вказані вище порушення поліцейських своїх обов`язків у свою чергу привели до порушення прав водія. Всі перелічені порушення, допущені з боку поліцейських на думку суду є суттєвими і не припустимими, оскільки не потребують від службової особи додаткових зусиль і їх не допущення є очевидним при виконанні поліцейськими своїх службових обов`язків, які покладені на них вищевказаними нормами чинного законодавства. Так, починаючи з першого порушення - не назвавши свої службові данні водію, поліцейські в подальшому не повідомили його про причину зупинки, вдались до безпідставної погрози застосування кайданок, далі не роз`яснили водію його права, передбачені статтею 63 Конституції України і завершили тим, що порушили вимоги статті 266 КУпАП стосовно права водія у разі не згоди із результатами огляду пройти такий огляд у відповідному закладі охорони здоров`я і наслідком такого порушення, згідно цієї ж статті, є визнання огляду не дійсним, що в даному випадку і констатується.

При цьому, з урахуванням всіх вищевикладених встановлених через наявні докази обставин, поведінки поліцейських і стану водія під впливом даної поведінки позиція ОСОБА_1 та його захисника про те, що ОСОБА_1 не був згодний із результатами огляду повністю приймається судом до уваги і підтверджується зазначеним відеодоказом.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. У свою чергу ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства". Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

З урахуванням вищенаведеного, спираючись на вимоги та норми чинного законодавства України та практику Європейського суду з прав людини суд знаходить, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є не доведеною, тому підстав для його притягнення до адміністративної відповідальності немає за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 245, 251, 266, 268, 280, 283, 284, 285 КУпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В.Попов.