Справа № 594/753/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серія ВАВ №096054 від 28.07.2022 ОСОБА_1 24 липня 2022 року о 21.00 год. за місцем проживання в АДРЕСА_1 вчинив відносно співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство в присутності малолітніх дітей, чим порушив ст.10 ЗУ`Про охорону дитинства».

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що з матір`ю дітей ОСОБА_2 проживає в незареєстрованому шлюбі і в свідоцтві про їхнє народження батько записаний зі слів матері, однак, він приймає належну участь у їхньому вихованні.

Згідно ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Частиною 1 ст.184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Отже, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Доказів про те, що ОСОБА_1 є батьком, чи особою, яка замінює батька малолітнім дітям, про яких зазначено в протоколі, в матеріалах справи відсутні.

Протоколом про адміністративне правопорушення та долученими до нього доказами не підтверджено вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а саме ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх дітей.

У протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП України, а також не додано до протоколу про адміністративне правопорушення будь-яких доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненому.

Зазначення у протоколі про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства по відношенню до співмешканки у присутності малолітніх дітей , чим він порушив вимоги ст.10 Закону України «Про охорону дитинства» не свідчить про ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

В той же час, ст.10 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено зокрема, що кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини. Держава здійснює захист дитини від усіх форм домашнього насильства та інших проявів жорстокого поводження з дитиною, експлуатації, включаючи сексуальне насильство, у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють.

Таким чином, під час розгляду справи не знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_1 ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин вважаю, що немає належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 252, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя