КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 133/812/22

Провадження №3/133/900/22

25.08.22

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Кучерук І.М., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч. 1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

08.05.2022 о 10 год. 48 хв. в с. Козятині по вул. Миру водій ОСОБА_1 керував мопедом Ямаха, б/н, з ознаками наркотичного сп`яніння, порушенням мови, порушення координації рухів, зіниці очей не реагували на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд враховує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

Тобто для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, було надано достатньо часу і створено усі умови для можливості реалізувати свої процесуальні права належним чином, в тому числі надано достатньо часу для надання пояснень, подання доказів.

02.08.2022 до суду надійшла заява ОСОБА_1 , якою він зобов`язував суд залучити до участі у справі №133/812/22 його представника ОСОБА_2 як фахівця у галузі права.

Суд вважає, що вказана вище заява не підлягає задоволенню, оскільки за правилами ч. 2 ст.131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Частиною 5 вказаної статті Конституції України передбачено, що законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Враховуючи те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається судом і вона не відноситься до категорій справ, визначених ч. 5 ст. 131-2 Конституції України, а також те, що жодних документів на підтвердження наявності у ОСОБА_3 статусу адвоката не надано, суд позбавлений можливості допустити його до участі у розгляді справи.

Також суд приймає до уваги те, що за правилами ч. 2 ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130, не є обов`язковою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення визначає своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Так, частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, що підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №084431 від 08.05.2022, актом огляду на стан сп`яніння, направленням на огляд, поясненнями свідків, диском з відеозаписом.

Вказані вище докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

За наведених вище обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини які пом`якшують і обтяжують покарання.

Враховуючи наведені вище обставини, суд прийшов до висновку про можливість застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої ч. 1 ст.130 КУпАП.

Крім того, ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору на користь держави на номер рахунку (IBAN) UA0026001; отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , Казначейство України (ЕАП).

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.М. Кучерук