Справа № 932/3305/22
Провадження № 3/932/1934/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашов І.А., розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Дніпрі адміністративний матеріал, що надійшов з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює приватним нотаріусом, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. ст. 173, 185 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

22 червня 2022 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області надійшли два протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , для вирішення питання про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 173 та ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу серії ГП № 525435 від 12.06.2022 року, 12 червня 2022 року о 22:00 гр. ОСОБА_1 за адресою: пл. Троїцька, 10, у громадському місці висловлювалася нецензурною лайкою, чим порушила громадський порядок та спокій громадян, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2022 року матеріали адміністративної справи було передано судді Татарчук Л.О.

Постановою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Татарчук Л.О. від 27 червня 2022 року було заявлено самовідвід від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_1 (справа № 932/3287/22, провадження № 3/932/1798/22).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.06.2022 року матеріали адміністративної справи було передано судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашову І.А.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 червня 2022 року було вирішено справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП повернути до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області для належного оформлення.

06 липня 2022 року УПП ДПП в Дніпропетровській області було надіслано після доопрацювання адміністративний матеріал серії ГП № 525435 та протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду було передано мені на розгляд (справа № 932/3287/22, провадження № 3/932/1928/22).

Відповідно до протоколу серії ГП № 525436 від 12.06.2022 року, 12 червня 2022 року о 22:00 гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись у громадському місці висловлювалася нецензурною лайкою на неодноразові законні розпорядження поліцейського не реагувала та продовжувала висловлюватися нецензурною лайкою, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП (справа №932/3305/22, провадження №3/932/1814/22).

Постановою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Татарчук Л.О. від 27 червня 2022 року було заявлено самовідвід від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП відносно ОСОБА_1 (справа № 932/3305/22, провадження № 3/932/1814/22).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.06.2022 року матеріали адміністративної справи було передано судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашову І.А.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 червня 2022 року було вирішено справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП повернути до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області для належного оформлення.

06 липня 2022 року УПП ДПП в Дніпропетровській області було надіслано після доопрацювання адміністративний матеріал серії ГП № 525436 та протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду було передано мені на розгляд (справа № 932/3305/22, провадження № 3/932/1934/22).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Вказані справи про адміністративні правопорушення складені у відношенні однієї особи та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд.

Виходячи з того, що розгляд вказаних вище справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 у одному провадженні є доцільним з огляду на вимоги ст. 36 КУпАП, приходжу до висновку про можливість об`єднання вказаних вище протоколів про адміністративні правопорушення у одне провадження, присвоївши загальний номер справи № 932/3305/22 (провадження № 3/932/1934/22).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. Захисником особи, що притягується до адміністративної відповідальності, адвокатом Погорілим О.В. було надано довідку про консультацію ОСОБА_1 в лікаря, через що вона не могла прибути на судове засідання.

Представник ОСОБА_1 адвокат Погорілий О.В. у судовому засіданні заперечував щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 та ст. 185 КУпАП, просив закрити провадження по справі.

Розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши наявні у справі докази, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Диспозиція ст. 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 62 Закону України «Про національну поліцію» законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Відповідно до пункту 7 Постанови Верховного Суду України № 8 від 26.06.1992 р. «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», згідно зі ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

На вказане тлумачення злісної непокори посилається Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 № 10-рп/2011.

Таким чином, для притягнення особи до відповідальності за ст. 185 КУпАП необхідні дві складові: законне розпорядження або вимога працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, злісна непокора порушника.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 525435 від 12.06.2022 року, 12 червня 2022 року о 22:00 гр. ОСОБА_1 за адресою: пл. Троїцька, 10, у громадському місці висловлювалася нецензурною лайкою, чим порушила громадський порядок та спокій громадян, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

До матеріалів адміністративної справи долучено також рапорт поліцейського, пояснення ОСОБА_1 , протокол про адміністративне затримання серії АЗ № 124766.

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що подія зафіксована на нагрудний відеореєстратор № 474355. Однак, вказані відеозаписи до матеріалів справи не були долучені, тому справу було повернуло до УПП ДПП в Дніпропетровській області на дооформлення. Після доопрацювання до суду було направлено адміністративний матеріал із додатком, який витребовувася диск із записом з нагрудного відеореєстратора. Проте, після дослідження диску було виявлено, що на диску містяться записи, що були зафіксовані на нагрудний відеореєстратор № 475656 та № 475536. Таким чином, суд приходить до висновку, що цей доказ не може бути використаний при розгляду справи як належний.

Так, крім рапорту працівника поліції та письмових пояснень у матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Суд критично оцінює додані до протоколу докази, оскільки вони складені працівником патрульної поліції, як і сам протокол, та такі безпосередньо зацікавлені у результаті розгляду справи.

Інших належних доказів, складаних або наданих не працівниками патрульної поліції, зокрема пояснення свідків, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства до протоколу не додано.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КупАП, є недоведеною.

Відповідно до протоколу серії ГП № 525436 від 12.06.2022 року, 12 червня 2022 року о 22:00 гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись у громадському місці висловлювалася нецензурною лайкою на неодноразові законні розпорядження поліцейського не реагувала та продовжувала висловлюватися нецензурною лайкою, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП

До матеріалів адміністративної справи долучено також рапорт поліцейського, пояснення ОСОБА_1 .

Також, до адміністративної справи після доопрацювання було долучено диск із записом з нагрудного відеореєстратора № 475656 та № 475536, а не витребовуваний запис з нагрудного відеореєстратора № 474355. Тож суд не може використати даний доказ як належний.

Пленум Верховного Суду України у п. 7 Постанови «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» роз`яснив, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, а також, що адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

З об`єктивної сторони злісна непокора виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень або вимог працівника поліції, або в непокорі, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну неповагу до органів та осіб, які охороняють громадський порядок. Відмова правопорушника проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо.

З системного аналізу положень КУпАП з урахуванням позиці Верховного Суду України, висловленої в узагальненні «Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління (статті 185-185-2КУпАП) випливає, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського, саме законної, адже його вимоги та розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані, зокрема, про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред`явлене відповідне посвідчення, у зв`язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені які саме законні вимоги були висунуті поліцейським, дані про те, що він знаходився при виконанні службових обов`язків.

В той же час, в порушення вищевказаних вимог законодавства, у складеному відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення не конкретизовано суть правопорушення, а саме не зазначено яким нормативним актом передбачено законність вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, оскільки ст. 185 КУпАП є бланкетною нормою Закону, не вказано яке правопорушення вчинила ОСОБА_1 , у зв`язку з чим не реагувала на вимогу працівника поліції припинити це правопорушення, та в чому конкретно полягала злісна непокора гр. ОСОБА_1 такій вимозі, що є невід`ємною частиною об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення. Наявний в матеріалах справи відеозапис з бодікамер поліцейських не відображує всіх обставин події, так само не підтверджує фактів викладених в протоколі.

Ці обставини свідчать про те, що інспектором патрульної поліції не в повній мірі викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оскільки фабула даного правопорушення не конкретизована, не розкрито її зміст в повному обсязі, фактично відсутній виклад саме злісної непокори законному розпорядженню працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю, зазначені у протоколі обставини не доведені належними та допустимими доказами та не відповідає диспозиції ст. 185 КУпАП.

Таким чином, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення не знайшли свого підтвердження, зокрема в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 вказаних адміністративних правопорушень, тоді як, виходячи з принципу змагальності сторін, саме держава, в особі уповноважених нею органів, зобов`язана відповідними доказами довести перед судом винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Встановлені у суді обставини не підтверджують правильність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення та дотримання інспектором встановленого порядку складання протоколу.

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки події правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може розцінюватись як правопорушення передбачене тією чи іншою статтею.

Враховуючи наведене вище, приходжу до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. ст. 173, 185 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 36, 173, 185, 251, 255, 256, 247, 283,284, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати в одне провадження матеріали справи про адміністративне правопорушення № 932/3287/22, провадження № 3/932/1928/22, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, та матеріали справи про адміністративне правопорушення № 932/3305/22, провадження № 3/932/1934/22, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, присвоївши загальний номер справи № 932/3305/22.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 та ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Ігор КОНДРАШОВ