Справа № 336/2920/22
Провадження №3/336/1704/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Головного управління Державної податкової служби України у Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Запоріжжя, яка займає посаду головного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРВІНОК-ІНВЕСТ» (), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

за ч.2 ст.155-1 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №902 від 05.07.2022, 10.06.2022 о 12.28 годині при перевірці АЗС №29, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ігоря Сікорського, буд.460, в якому здійснює діяльність ТОВ «БАРВІНОК-ІНВЕСТ» (), головним бухгалтером якого є ОСОБА_1 , було виявлено порушення п.12 ст.3 Закону України «По застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (зі змінами та доповненнями), а саме: порушення порядку. Встановленого законодавством обліку товарних запасів за місцем їх реалізації на суму 237311279,07 гривень (відсутні документи щодо походження товару: накладні на придбання). Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.155-1 КУпАП.

22.08.2022р від ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду докази, вивчивши клопотання ОСОБА_1 , суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно зі ст. 280 орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності (ст. 9 КУпАП).

Відповідно ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст.279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 155-1 КУпАП до протоколу додано наступні документи:

-Акт (довідку) фактичної перевірки ТОВ «БАРВІНОК-ІНВЕСТ» № 2364/08/01/07/09/40385546 від 24.06.2022, в якому зазначено, що перевірку підприємства розпочато о 12.28 годині 10.06.2022 та Наказом від 17.06.2022 № 677-п термін перевірки продовжено на 5 діб;

-бланк Дослідження питань формування, встановлення та застосування державних регульованих цін на пальне ТОВ «БАРВІНОК-ІНВЕСТ» () при продажу товарів в АЗС №29 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ігоря Сікорського, буд.460;

-- Додаток 2 до акту фактичної перевірки (без зазначення дати його складання) «Результати перевірки обліку товарних запасів на АЗС №29 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ігоря Сікорського, буд.460;

-Акт № 326/08/01/07/09/40385546 від 27.06.2022 про відмову від підписання та отримання акта перевірки, відповідно до якого «представник або особа, яка здійснювала розрахункові операції ТОВ «БАРВІНОК-ІНВЕСТ» () відмовилася від підпису акта фактичної перевірки його отримання;

-копію паспорта громадянина України та РНОКПП на ім`я ОСОБА_1 ;

-копію Наказу директора ТОВ «БАРВІНОК-ІНВЕСТ» № 26-7 від 07.12.2018 про прийняття ОСОБА_1 на посаду головного бухгалтера підприємства;

-копія Листа №16483/6/08-01-07-09-13 від 29.06.2022 на ім`я ТОВ «БАРВІНОК-ІНВЕСТ» про виклик до ДПС для складання протоколу про адміністративне правопорушення;

-копію Акту №341/08/01/07/09/40385546 від 05.07.2022 про неявку директора ТОВ «БАРВІНОК-ІНВЕСТ» для підписання протоколу №903 від 05.07.2022 про адміністративне правопорушення.

Частина друга статті 155-1 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Відповідно до п.12 ст. 3 Закону України «По застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння);

У протоколі №902 від 05.07.2022 в розділі «Притягався (лася) до адміністративної відповідальності раніше і за що» не зазначено будь-яких даних, з яких можна було б встановити наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.155-1 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення №902 від 05.07.2022 та долучені до нього матеріли не містять доказів того, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.155-1 КУпАП протягом року до дня, коли у відношенні останньої було складено вказаний протокол.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Крім того, відповідно до вимог КУпАП, суд позбавлений можливості самостійно перекваліфіковувати дії особи, у відношенні якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Окрім того, суд наголошує, що положеннями ч.2 ст.254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення №902 від 05.07.2022 у відношенні ОСОБА_1 було складено 05.07.2022, в той час як правопорушення та особу, яка начебто вчинила вказані правопорушення було виявлено ще 10.06.2022 (Акт (довідка) фактичної перевірки ТОВ «БАРВІНОК-ІНВЕСТ» № 2364/08/01/07/09/40385546 від 24.06.2022), тобто в порушення вимог вище зазначеної статті.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Наявність порушення вимог, передбачених ст.254 КУпАП при складанні з протокол про адміністративні правопорушення №902 від 05.07.2022, суд тлумачить на користь особи, у відношенні якої було складено вказані документи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч.2 ст.155-1 КУпАП «поза розумним сумнівом» не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки надані суду письмові докази не є належними та допустимими доказами по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, вважаю за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.155-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30).

Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Лучанінова проти України» (заява №16347/02) від 9 червня 2011 року, п.39, зазначив наступне: «Суд зауважує, що заявницю було визнано винною у вчиненні дрібної крадіжки. Відповідно до частини 1 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення за таке правопорушення передбачалось стягнення у вигляді штрафу або виправних робіт. З огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться, є кримінальним для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI; та ухвалу щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» (Rybka v. Ukraine), заява № 10544/03, від 17 листопада 2009 року). Той факт, що стягнення, застосоване до заявниці Тростянецьким районним судом,- штраф - було згодом замінено на зауваження, не може позбавити правопорушення, про яке йдеться, притаманного йому кримінального характеру».

Таким чином, згідно з практикою ЄСПЛ провадження у справі про адміністративне правопорушення повинне здійснюватися із дотриманням вимог до кримінального провадження.

Відповідно до сформованої практикою ЄСПЛ доктрини «плодів отруєного дерева» (fruit of the poisonous tree), якщо джерело доказів є недопустимим, всі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими ж (рішення у справах «Гефген проти Німеччини», пункти 50-52 рішення у справі «Шабельник проти України (№ 2)», пункт 66 рішення у справі «Яременко проти України (№ 2)»). Зазначена доктрина передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а і всього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів, з яких одні випливають з інших та є похідними від них. Критерієм віднесення доказів до «плодів отруєного дерева» є наявність достатніх підстав вважати, що відповідні відомості не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом.

Таким чином, оскільки датою скоєння правопорушення є 10.06.2022, а протокол № 902 складений лише 05.07.2022, то він (протокол) є неналежними доказом, інші докази, отримані з його допомогою суд визнає недопустимими.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З урахуванням вищевикладеного, дійшов висновку про те, що провадження у справі необхідно закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.155-1 КУпАП.

Керуючись ст.155-1, 245, 280, 284 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.155-1 КУпАП закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: Н.С. Звєздова