КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/2150/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2022 року місто Київ

справа № 367/1888/22

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

за участю:

захисника-адвоката особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Давиденка Олексія Володимировича,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну захисника-адвоката особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Давиденка Олексія Володимировича на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 12 липня 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ірпінського міського суду Київської області від 12 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник-адвокат особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Давиденко О.В. 20 липня 2022 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 12 липня 2022 року та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що незважаючи на те, що особа яка притягується до адміністративної відповідальності не могла з'явитися на розгляд справи, суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 не взявши до уваги клопотання про відкладення розгляду справи відповідно до ст.268 КУпАП.

Вказував, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №761219 від 21 червня 2022 року не відображено всі елементи об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, у якій йдеться про існування такої обов'язкової ознаки, як можливого чи фактичного настання фізичної чи психологічної шкоди, що була чи могла бути завдана потерпілому, а це унеможливлює його використання як доказу у справі відповідно до статті 256 КУпАП.

Зазначав, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність обставин, передбачених диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, зокрема щодо наслідків дій ОСОБА_1 для завдання моральної та психологічної травми сестри.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник-адвокат особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Давиденко О.В. доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання апеляційного суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

А відтак, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглядати справу у відсутність ОСОБА_2 .

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника-адвоката особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Давиденка О.В., свідка ОСОБА_3 , проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство -це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП необхідно з'ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров'ю іншого члена сім'ї.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №761219 від 21 червня 2022 року, 21 червня 2022 року близько 13.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив сварку з сестрою, під час якої ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, кидався в бійку, чим завдав моральної та психологічної травми, чим вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На обґрунтування вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП матеріали справи містять пояснення ОСОБА_2 на основі яких складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №761219 від 21 червня 2022 року.

У поясненнях від 21 червня 2022 року ОСОБА_2 вказувала на те, що вона разом із батьком проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в іншій частині будинку проживає брат ОСОБА_1 . Останній 21 червня 2022 року близько 13.00 год. вчинив відносно неї конфлікт, під час якого ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, намагався вдарити граблями, чим завдав їй моральної та психологічної травми.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №761219 від 21 червня 2022 року, ОСОБА_1 зазначив, що з сестрою не спілкувався та її не бачив, всі її слова є вигаданими.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції в якості свідка був допитаний ОСОБА_3 , який пояснив, що його мати живе зі ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок складається з двох квартир, у іншій квартирі проживає ОСОБА_2 . Зазначив, що 21 червня 2022 року він приїхав до матері та вітчима. Бачив, як ОСОБА_2 приходила до вітчима ОСОБА_1 та у них була розмова, однак сварки не було. Вказував, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 постійно відбуваються непорозуміння, оскільки останні не можуть визначити порядок користування будинком за вищевказаною адресою.

Обставини домашнього насильства, описані у протоколі, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено не лише про характер вчиненого психологічного насильства відносно сестри ОСОБА_2 , а й про можливість завдання чи завдання внаслідок цього шкоди її психічному здоров'ю.

Суд звертає увагу на те, що нецензурна лайка в межах конфлікту, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров'ю потерпілої не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов'язковою ознакою об'єктивної сторони даного проступку.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 21 червня 2022 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП, не встановив всі фактичні обставини справи та всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia» , рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова судді Ірпінського міського суду Київської області від 12 липня 2022 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закриттю, у зв`язку з відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Давиденка Олексія Володимировича - задовольнити.

Постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 12 липня 2022 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.