П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Данко В.Й., розглянувши матеріали департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли матеріали департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Закарпатській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності

Так, із протоколу серії ДПР18 №542360 від 14.11.2021 року вбачається, що 14.11.2021 року о 16 год. 47 хв. в м.Ужгороді по вул.Загорська, 143 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «HYUNDAI GETZ» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до вказаного протоколу огляд на стан сп`яніння проводився у на місці зупинки без присутності свідків із застосуванням приладу Драгер при технічній відеофіксації. Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано як порушення пункту 2.9.а ПДР України, тобто як адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання Управління патрульної поліції в Закарпатській області явку представника не забезпечило, належним чином повідомлене про час, дату і місце його проведення. До суду від представника Управління патрульної поліції в Закарпатській області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату і місце його проведення. Від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке, на переконання суду, слід відхилити, оскільки долучені адвокатом докази не підтверджують обставин, на які він посилається як на підставу для відкладення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

14.11.2021 працівниками патрульної поліції складено протокол ДПР18 №542360, зі змісту якого вбачається, що у вищевказану дату о 16 год. 47 хв. в м.Ужгороді по вул.Загорська, 143 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «HYUNDAI GETZ» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до вказаного протоколу огляд на стан сп`яніння проводився у на місці зупинки без присутності свідків із застосуванням приладу Драгер при технічній відеофіксації. Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано як порушення пункту 2.9.а ПДР України, тобто як адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

До протоколу додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння б/н та б/д, зі змісту якого слідує, що відповідний огляд проведено у зв`язку з виявленням працівниками поліції у ОСОБА_1 запаху алкоголю з ротової порожнини, а також з огляду на наявність у нього порушень координації рухів. Зазначений огляд проводився за допомогою DRAGER ALCOTEST 6810/№0191.

Згідно з актом огляду б/н та б/д показник алкотесту становить 0,72 проміле. При цьому у графі «підпис» проставлено відмітку про відмову ОСОБА_1 від підписання згаданого акту огляду.

Також до матеріалів протоколу долучено чек Драгера, за яким тестування здійснювалося 14.11.2021 о 16.56 при температурі «+20,0» градусів. Останнє калібрування відповідного пристрою проведено 27.09.2021.

Крім того, до протоколу серії ДПР18 №542360 від 14.11.2021 додано пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_1 , серед іншого, з показаннями пристрою Драгер не погоджувався, вважаючи їх помилковими.

У матеріалах справи наявні довідки б/н від 15.11.2021 у кількості 3 штук за підписом ст.інспектора адміністративної практики управління патрульної поліції в Закарпатській області Депатртаменту патрульної поліції ст.лейтенантна поліції Ярослава Маркулинця, у яких відображено наступні обставини:

1)відповідно до облікових баз даних Національної автоматизованої інформаційної системи МВС України гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець, АДРЕСА_1 , посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії отримував серії НОМЕР_2 від 15.02.1996 року;

2)стосовно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканця АДРЕСА_1 , протягом календарного року складалися адміністративні матеріали за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: 09.10.2020 року складено протокол серії ОБ №187112 та рішенням Ужгородського міськрайонного суду № 308/10778/20 від 23.11.2020 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік;

3)відповідно до облікових баз даних Національної автоматизованої інформаційної системи МВС України гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець, АДРЕСА_1 є власником наступних транспортних засобів: ГАЗ 5201 н.з. НОМЕР_3 ; ВАЗ 21093 н.з. НОМЕР_4 .

Крім того, до протоколу долучено оптичний диск, на якому збережено відеоматеріали складення протоколу щодо ОСОБА_1 .

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходив із наступного.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ст.9 КУпАП.

Так, названою нормою встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Диспозиція ч.2 ст.130 КУпАП, передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, вчиненого повторно протягом року. Суд зауважує, що диспозиція вказаної статті є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативних актів.

Так, відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вказує на те, що підставою для складення протоколу відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 стало виявлення працівниками поліції факту керування ним транспортного засобу з ознаками алкогольного сп`яніння.

Частиною 2 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Суд звертає увагу на те, що відповідний огляд проведено за місцем зупинки транспортного засобу. Утім, ч.3 ст.266 КУпАП передбачено те, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом з результатами огляду такий огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. З фактичних обставин справи вбачається, що ОСОБА_1 , пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за місцем зупинки транспортного засобу, однак проти правильності показань Драгеру заперечив, вважаючи їх помилковими. Разом із цим, працівниками поліції не забезпечено проведення огляду в закладі охорони здоров`я.

Суд вказує на те, що процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду врегульовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція №1452).

Відповідно до пункту 3 Розділу І названої Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 6 Розділу І Інструкції №1452 огляд на стан сп`яніння проводиться, зокрема, поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

За правилами пунктів 1 та 6 Розділу ІІ Інструкції №1452 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

У свою чергу, як вбачається з протоколу серії ДПР18 №542360 від 14.11.2021 та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння б/н та б/д, що долучений до зазначеного протоколу, огляд на предмет наявності у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння проведено за відсутності свідків шляхом забезпечення відеозйомки із застосуванням боді-камери(нагрудного відеореєстратора) поліцейського. Водночас суд вказує на те, що відеозйомкою не зафіксовано безпосередньо проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням Драгеру. Натомість із фактичних обставин справи слідує, що застосуванням боді-камери фактично забезпечено лише аудіофіксацію, що не узгоджується із приписами Інструкції №1452.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що огляд на предмет наявності у гр. ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння проведено всупереч нормативно визначеній процедурі.

Однак суд відхиляє заперечення ОСОБА_1 про те, що його не ознайомлено з документацією, що підтверджує сертифікованість пристрою Драгер із наступних міркувань.

Так, пунктом 5 Розділу ІІ Інструкції №1452 визначено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відтак надання сертифікату здійснюється до проведення огляду та за волевиявленням особи, яка проходить такий огляд.

Також суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 було роз`яснено права, передбачені статтею 63 Конституції України, за змістом якої особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

На переконання суду, слід також зауважити і те, що пунктом 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року №1026 (далі Інструкціїя №1026) визначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

У свою чергу, на долученому оптичному диску, який міститься в матеріалах справи, збережено 4 відеофайли, які, між тим, хронологічно не є безперервними. Суд звертає увагу на те, що файл «» фіксує обставини з 16:47:43 по 16:53:43, однак фактичному перегляду піддається запис лише протягом його перших 4(чотирьох) секунд, а також у проміжку з 16:47:47 по 16:53:43, тобто відеозапис з 16:47:43 по 16:47:47 фактичних обставин досліджуваної події не фіксує.

З мотивів викладеного суд дійшов до висновку про те, що долучені відеоматеріали не є допустимим доказом на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі статтею 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 247, статтями 283, 284 КУпАП суд

П О С Т А Н О В И В:

закрити провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за частиною 2 статті 130 КУпАП на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.Й. Данко