П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1180/22

Провадження № 3/348/762/22

19 серпня 2022 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Максименко О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В с т а н о в и в :

15 липня 2022 року о 15:48 години в смт Ланчин по вул. Б.Хмельницького гр. ОСОБА_1 керував мопедом "Минск 11211" з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння шкіри обличчя, різкий запах алкоголю із порожнини рота, нестійка хода. При проведенні огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager alcotest 6810, результат продування 2,55% проміле.

05.08.2022 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом відправлення судової повістки за місцем його проживання. У зв`язку із неявкою ОСОБА_1 справу було відкладено на 19.08.2022. 19.08.2022 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом відправлення судової повістки за місцем його проживання. Згідно витягу з сайту Укрпошти щодо відстеження поштового відправлення лист з даним відправленням було вручено особисто.

Згідно ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.

Враховуючи, що ОСОБА_1 обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд справи в Надвірнянському районному суді Івано-Франківської області, правильність адреси місця проживання засвідчив своїм підписом в протоколі, зацікавленості в розгляді справи не виявив, судові повістки отримує, з правопорушенням згоден, про що зазначив в письмових поясненнях, суд розцінює його неявку як намагання ухилитися від відповідальності, а тому вважає можливим розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

До матеріалів справи разом з протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 125533 від 15.07.2022 наданий диск з відеозаписом подій з якого вбачається, що 15.07.2022 за кермом мотоцикла дійсно перебував ОСОБА_1 .. Він був зупинений працівниками поліції. З відеозапису вбачається, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру "Драгер" у відділі поліції, ОСОБА_1 погодився. Результат тесту було зафіксовано та оприлюднено ОСОБА_1 , який показав 2,55 проміле алкоголю.

Вимоги ч. 2 ст. 266 КУпАП щодо застосування технічних засобів відеозапису під час проведення огляду поліцейським дотримано.

Таким чином, факт скоєння гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 125533 від 15.07.2022, рапортом, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , відеозаписом, результатом тесту Drager alcotest 6810 та іншими матеріалами справи.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.97.1997 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що українське правительство визнало кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Таким чином, суд вважає доведеним скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Із врахуванням характеру скоєного та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496 гривень 20 коп. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 496 гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О. Ю. Максименко