Справа № 298/495/22
Номер провадження 3/298/674/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №010975 від 22 квітня 2022 року, складеного начальником 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) Тисовським І.Ю., громадянин України ОСОБА_1 о 16 год. 10 хв. 22.04.2022 року в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Малий Березний» (тип А) на в`їзд в Україну прибув громадянин, який на паспортний контроль пред`явив закордонний паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 під час внесення інформації в базу даних «Гарт 1П» відбулося спрацювання бази даних «Ризик перетин». В подальшому під час здійснення прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» та проведення профілактичних заходів було встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 має паспорт громадянина Угорщини для виїзду за кордон виданий на ім`я OLAH FEREBS ВS 4117524 по якому здійснив перетин на виїзд з України, тобто вищезазначений громадянин вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону без відповідного для громадянина України документу, чим порушив порядок перетинання державного кордону без відповідного для громадянина України документу, чим порушив порядок перетинання державного кордону громадянами України.

Своїми діями порушив вимоги ст. 4 Конституції України, ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про громадянство України», ст. 2, ст. 3 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та п. 2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених ПКМУ від 27.011995 року №57.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлявся. Про причину неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Суд зауважує, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №010975 від 22 квітня 2022 року, складеному стосовно ОСОБА_1 міститься підпис останнього про ознайомлення з тим, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Великоберезнянському районному суді. Крім цього, у матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 22.04.2022 року, в якій він просить справу про вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП розглянути без його участі.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

При цьому, суддею зауважується, що ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість особисто або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, та не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення, однак такими своїми правами останній не скористався.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, знаючи, що в провадженні суду знаходиться відповідна справа, про що свідчать наведені вище обставини.

За таких обставин, неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, на судовий розгляд справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.

Відповідно до ч.1 ст.268КУпАП України справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Від ОСОБА_1 клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

За змістом ст. 268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 204-1 КУпАП України, не є обов`язковою.

За таких обставин, суд у відповідності до вимог ст.268КУпАП вважає, що дану справу може бути розглянуто.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно зі статтями 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винен ОСОБА_1 у вчиненні такого і чи підлягає він адміністративній відповідальності, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком), згідно з ч.1 ст. 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією статті 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Згідно ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, протоколами про вилученні речей і документів, а також іншими вказаними у ній засобами і документами.

За фабулою протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкриміновано спробу незаконного перетинання державного кордону без відповідного для громадян України документу.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 дійсно є громадянином України, а також і громадянином Угорщини. Він, як громадянин України в`їжджав на територію України 22 квітня 2022 року, подавши прикордонникам на пункті пропуску закордонний паспорт гр. України для виїзду за кордон, при цьому відбулося спрацювання бази даних «Ризик перетин», оскільки останній виїзд з України здійснив за паспортом громадянина Угорщини. При цьому у протоколі не зазначено дату виїзду за кордон з України.

З направлених до суду матеріалів убачається, що ОСОБА_1 є громадянином України та громадянином Угорщини. Має закордонний паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 12 грудня 2014 року, дійсний до 12 грудня 2024 року, та має паспорт громадянина Угорщини, виданий на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_3 , з терміном дії з 15 лютого 2021 року по 24 липня 2030 року.

У матеріалах справи відсутні відомості у підтвердження того, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 12 грудня 2014 року, дійсний до 12 грудня 2024 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який ОСОБА_1 22 квітня 2022 року о 16 год. 10 хв. пред`явив у міжнародному пункті пропуску «Малий Березний» під час перетину державного кордону на в`їзд в Україну, є підробленим або ж містить недостовірні відомості про особу, або не надає права для перетину державного кордону, як про це зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону без відповідного для громадянина України документу, при цьому зазначено що для в`їзду в Україну надав паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Натомість наведені вище докази достовірно підтверджують, що 22 квітня 2022 року о 16.10 год. на в`їзд в Україну в пункті пропуску «Малий Березний» для автомобільного сполучення ОСОБА_1 , будучи громадянином України, пред`явив на паспортний контроль паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім"я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серії НОМЕР_2 , виданий 12.12.2014 року, терміном дії до 12.12.2024 року, який є офіційним документом, достовірність якого не оспорюється і який надає певні права.

Відомостей, що наданий ОСОБА_1 при перетині кордону паспорт громадянина України для виїзду за кордон є таким, що не може використовуватись його власником, матеріали справи не містять, сам факт пред`явлення документу, який є дійсним, не може вважатись порушенням законодавства та не вважається порушенням правил та порядку перетинання державного кордону України.

Дослідженими вищенаведеними доказами лише констатовано факт наявності у ОСОБА_1 подвійного громадянства, при цьому відсутні відомості про перетинання ним державного кордону поза межами пункту пропуску чи відомостей про підробку пред`явленого ним документу, його недійсність чи інші протиправні ознаки, а відповідальність за наявність в особи подвійного громадянства не передбачена диспозицією ч.1 ст.204-1 КУпАП. Сам же по собі факт наявності подвійного громадянства не вказує і про наявність умислу на незаконне перетинання або спробу перетинання державного кордону України.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності в частині названого обвинувачення, суддя приходить висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вина особи не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, суд вважає, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі в частині вказаного обвинувачення.

Керуючись ч. 1 ст. 204-1, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 204-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.