П О С Т А Н О В А

Іменем України

"29" серпня 2022 р. Справа153/169/22

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Швець Р.В., за участю секретаря судового засідання Побережної Т.М., прокурора Компанійця В.Л., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Аваєвої Н.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, які надійшли від управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.172-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 61 від 03 лютого 2022 року встановлено, що Управлінням стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, як спеціально уповноваженим суб`єктом у сфері протидії корупції, в межах повноважень визначених абзацом 13 частини 1 статті 1 Закону №1700-VII, пунктом 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VІІІ, частиною 2 статті 251 та статтею 255 КУпАП, ужито заходів з метою виявлення правопорушень, пов`язаних з корупцією, та встановлено, що ОСОБА_1 , являючись депутатом 8 скликання Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області та будучи згідно п.п.б п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, 25 лютого 2020 року отримав у подарунок від ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_2 , вартістю 49 133 грн., що перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день прийняття подарунку та цей подарунок не відповідає загальним уявленням про гостинність, чим порушив вимоги ст.23 Закону України «Про запобігання корупції».

Статтею 172-5 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення встановлених законом обмежень щодо одержання подарунків.

Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Центральної виборчої комісії України, суб`єкт декларування ОСОБА_1 25 жовтня 2015 року обраний депутатом Ямпільської районної ради.

Згідно з рішенням №13 першої сесії 8 скликання «Про визначення повноважень депутатів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ОСОБА_4 » від 01 грудня 2020 року ОСОБА_5 обрано депутатом 8 скликання Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області.

Таким чином, ОСОБА_1 , являючись депутатом 8 скликання Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області є суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених статтею 172-5 КУпАП.

За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого саморядування, які розміщені на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що 22 березня 2021 року ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік. Повна перевірка декларації була проведена у період з 25 червня 2021 року по 22 жовтня 2021 року. Під час проведення повної перевірки декларації встановлено, що суб`єкт декларування отримав від ОСОБА_2 , згідно договору дарування від 25 лютого 2020 року №272 подарунок у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_2 , вартістю 49 133 грн. Власником (дарувальником) житлового будинку з надвірними будівлями був ОСОБА_2 , який відповідно до абз.4 ч.1 ст.1 Закону не належить до близьких осіб суб`єкта декларування.

У своїх поясненнях суб`єкт декларування зазначає, що із ОСОБА_2 він перебуває у дружніх сусідських стосунках, а житловий будинок був подарований суб`єкту декларування після смерті батька ОСОБА_2 у подяку за різного роду допомогу родині дарувальника. Пояснення суб`єкта дарування не враховані з підстав зазначених в ст.ст. 23, 38, 39 Закону.

Приймаючи до уваги викладене, у діях суб`єкта декларування вбачаються ознаки порушення вимог ст. 23 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки оціночна вартість житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_2 становить 49 133 грн., що перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день прийняття подарунку та цей подарунок не відповідає загальним уявленням про гостинність.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 являючись депутатом 8 скликання Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області та будучи, згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1700-VІІ, суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону та згідно Примітки до статті 172-5 КУпАП, суб`єктом правопорушення, всупереч вимогам частини 2 статті 23 Закону не відмовився від пропозиції одержати подарунок, письмово не повідомив про пропозицію спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції, та 25 лютого 2020 року, одноразово прийняв подарунок у негрошовому вигляді, а саме житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_2 становить 49 133 грн., розмір якого перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день прийняття подарунка, від ОСОБА_2 , який не є йому близькою особою, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною першою статті 172-5 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, підтримав клопотання адвоката про закриття провадження у справі.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Аваєва Н.В. в судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП без встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення та наявності вини ОСОБА_1 .. Зазначила, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 отримав у подарунок (право власності на об`єкт будівництва) у зв`язку із здійсненням ним діяльності пов`язаної із виконанням функцій органів місцевого самоврядування чи особа, яка дарувала, перебувала у підпорядкуванні ОСОБА_1 .. Отже через відсутність наслідкового зв`язку між виконанням ОСОБА_1 функцій органів місцевого самоврядування та одержання подарунку, в його діях відсутня суб`єктивна сторона корупційного правопорушення. Таким чином, справа підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-5 КУпАП.

Окрім цього, захисник ОСОБА_1 адвокат Аваєва Н.В. зазначила, що станом на час розгляду даної справи закінчився строк притягнення особи до адміністратвиної відповідальності, передбачений ст.38 КУпАП, а тому просить суд за закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, без встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення та наявності вини ОСОБА_1 .

Прокурор Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області Компанієць В.Л. в судовому засіданні просив суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.172-5 КУпАП. Надав суду висновок про наявність в діяннях депутата Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області ознак адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією за ч.1 ст. 172-5 КУпАП. В якому вказав, ОСОБА_1 являється депутатом Ямпільської міської ради, а тому відповідно до п.п. б, п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-5 КУпАП. Об`єктом виступає порушення вимог ст.23 Закону України «Про запобігання корупції» щодо обмеження отримання подарунків. Об`єктивна сторона правопорушення належить до формальних складів та полягає в отриманні подарунку, вартість якого перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день прийняття подарунку. Суб`єктивна сторона умисел суб`єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» полягає у тому, що ОСОБА_1 будучи депутатом міської ради був ознайомлений із вимогами цього Закону, зокрема про заборону отримання подарунків. А твердження про не усвідомлення саме протиправності вчинюваного діяння до уваги братися не повинно, з огляду на конституційний принцип презумпції знання закону. Тому в ОСОБА_1 , був прямий умисел на вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, за ч.1 ст. 172-5 КУпАП.

Щодо дати виявлення правопорушення зазначив, що з врахуванням вимог ст. 38 КУпАП, які діють з 19.04.2020 року щодо шестимісячного строку з дня виявлення та ч.3 ст.8 КУпАП та станом на 17 лютого 2022 року не сплинув строк притягнення до адміністративної відповідальності.

З урахуванням вищевикладеного, просить суд визнати ОСОБА_1 виним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-5 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність закриття провадження у даній справі з огляду на таке.

Відповідно до копій роздруківок інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Центральної виборчої комісії України, суб`єкт декларучвання ОСОБА_1 25 жовтня 2015 року обраний депутатом Ямпільської районної ради. Згідно з рішенням №13 першої сесії 8 скликання «Про визначення повноважень депутатів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ОСОБА_4 » від 01 грудня 2020 року ОСОБА_5 обрано депутатом 8 скликання Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с.35-40, 61-72).

З листів Управління проведення повних перевірок Національного агентства з питань запобігання корупції направлених ОСОБА_1 08 липня 2021 року, ОСОБА_6 та дарувальнику ОСОБА_2 06 липня 2021 року щодо підстав здійснення (отримання) подарунку житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_2 встановлено, що вже 30 липня 2021 року Національному агентству з питань запобігання корупції було відомо про отримання ОСОБА_1 в подарунок нерухоме майно від ОСОБА_2 , який не є йому близькою особою (а.с.49-51).

03 серпня 2021 року ОСОБА_1 було надано уповноваженій особі Національного агентства з питань запобігання корупції головному спеціалісту третього відділу Управління проведення повних перевірок письмові пояснення, копію договору дарування на підставі, якого було проведено за ОСОБА_1 реєстрація житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_2 та інші документи (а.с. 42-48).

На підставі викладеного, суд вважає, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-5 КУпАП було виявлене 03 серпня 2021 року, оскільки саме із цього часу Національному агентству з питань запобігання корупції достовірно стало відомо про обставини отримання 25.02.2020 ОСОБА_1 подарунку (житлового будинку) та були отримані копії відповідних підтверджуючих документів, і подальшому вказаний орган вже продовжив збирання даних, витребування документів, тощо, що були пов`язані із подією, яка в подальшому була поставлена у вину ОСОБА_1 .

Як вбачається із матеріалів справи 03 лютого 2022 року уповноваженою особою був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-5 КУпАП.

Посилання особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, на те, що моментом виявлення адміністративного правопорушення є дата складання протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставним виходячи із наступного.

У законодавстві чітко не визначено, що є моментом виявлення правопорушення, тоді як судова практика послідовно пов`язує цей момент з днем виявлення правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, як початкового етапу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. Днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду від 28.02.2019 в справі №149/2498/17).

Відповідно до вимог ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини висловленої у рішеннях «Гурепка проти України», «Швидка проти України», «Лучанінова проти України», «Карелін проти Російської Федерації» та у інших багаточисельних рішеннях адміністративні правопорушення за своєю суттю відносяться до кримінальних правопорушень, а тому при розгляді справ про адміністративні правопорушення провинні застосовуватись відповідні положення закону, які регламентують кримінальне провадження. Застосовуючи відповідні положення кримінального процесуального закону, а також загальні положення теорії права можливо стверджувати те, що під виявленням правопорушення необхідно розуміти отримання органом, уповноваженим на проведення відповідного розслідування інформації чи фактів, які указують чи можуть указувати на існування обставин, що утворюють склад відповідного правопорушення і які є підставою для початку проведення відповідного розслідування. Таким чином виявлення правопорушення є підставою для проведення відповідного розслідування, що закінчується складання відповідного документу, який є підставою для притягнення особи до певного виду відповідальності. Стосовно справ про адміністративне правопорушення, то таким документом є протокол про адміністративне правопорушення, тобто процесуальний документ яким держава в особі уповноваженого органу чи особи висуває певній особі претензії кримінально правового (адміністративно правового) характеру і який є підставою для подальшого провадження у справі.

Наведене у свої сукупності указує на те, що 03 лютого 2022 року не можливо вважати моментом виявлення адміністративного правопорушення, оскільки цього дня уповноваженим органом уже був складений протокол про адміністративне правопорушення, тобто процесуальний документ, яким було закінчено розслідування у цій справі, висунуті претензії правового характеру та визнано наявність достатньої кількості доказів для скерування протоколу до суду.

Із урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне початок перебігу строку накладення адміністративного стягнення у цій справі обчислювати із 03 серпня 2021року.

При цьому суд враховує те, що відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Зважаючи на викладене суд вважає, що при розгляді даної справи повинні застосовуватись строки, передбачені ст. 38 КУпАП, які діяли на час вчинення адміністративного правопорушення, тобто станом 25 лютого 2020 року.

Відповідно до ч.4 ст. 38 КУпАП у редакції Закону № 2293-VIII від 27.02.2018, який діяв на час вчинення адміністративного правопорушення, а саме: 25 лютого 2020 року, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією могло бути накладене протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Враховуючи, що адміністративне правопорушення було виявлено 03 серпня 2021 року, а також зважаючи на вимоги до ч.4 ст.38 КУпАП у редакції Закону № 2293-VIII від 27.02.2018, який діяв на час вчинення адміністративного правопорушення та передбачав, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення, приходжу до висновку, що вказані строки на момент розгляду справи закінчилися.

За наявності цієї обставини та у відповідності до вимог п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП в уповноваженого органу не було правових підстав для складання 03 лютого 2022 року, оскільки протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був складений поза строками накладення адміністративного стягнення, передбаченими ст.38 КУпАП, і провадження у цій справі підлягає закриттю без вирішення питання про визнання вини.

Дана норма є імперативною і не передбачає обов`язку суду визначати питання винності чи невинності особи оскільки по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічне положення міститься в рішенні ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006, за яким у разі закриття провадження по справі, питання про доведеність вини особи не має вирішуватися.

Закінчення строків накладення адміністративного стягнення є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Після виключення провадження втрачається можливість здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави стверджувати про відсутність у судді необхідності з`ясовувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття справи.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 11.07.2018 справа №308/8763/15-а та науково-консультативним висновком НКР при ВАСУ від 07.11.2017, відповідно до якого під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Отже, після закінчення вказаних строків унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави вважати про відсутність у суду прав з`ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.

Крім того, тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи, що під час дослідження матеріалів справи судом встановлено, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, суд позбавлений процесуальної можливості вирішувати питання про винуватість ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 38 КУпАП у редакції Закону № 2293-VIII від 27.02.2018, п.7 ч.1 ст. 247, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-5 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Повний текст постанови складено 30.08.2022.

Суддя Р.В. Швець