ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/4386/21 Номер провадження 33/814/664/22Головуючий у 1-й інстанції Зуб Г.А. Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Маліченко В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2021 року ,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп. та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп..

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строків. Вказане клопотання мотивовано тим, що рішення суду він отримав лише 30 квітня 2021 року поштою. Так, останній термін подання апеляційної скарги спливав 10 травня 2021 року, та приходився на святкові дні з 09 травня 2021 року по 10 травня 2021 року. Однак у встановлений законом строк він не зміг подати апеляційну скаргу у зв`язку з тим, що останній день строку припадав на святковий день, а саме 10 травня 2021 року. Крім того, його адвокат Горностаев В.І. був у короткостроковій відпустці, та не мав достатньої кількості часу для вивчення висновків суду та підготовки обґрунтованої апеляційної скарги, що об`єктивно позбавило його можливості подати апеляційну скаргу до 10 травня 2021 року.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, суд апеляційної інстанції вважає що апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику з наступних підстав.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до положень частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Каракуця проти України, будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи.

Як вбачається із матеріалів справи, постанова районного суду відносно ОСОБА_1 була винесена судом 27 квітня 2021 року. Апеляційна скарга на вказану постанову подана апелянтом повторно 08 червня 2021 року, тобто поза межами встановленого законом строку на її оскарження.

Так, з постанови суду вбачається, що адвокат Горностаєв В. І. діючи в інтересах ОСОБА_1 був присутній в судовому засідання 27 квітня 2021 року, і останньому було відомо про прийняте судом рішення щодо ОСОБА_1 .

Тобто, 10-ти денний відлік на оскарження постанови суду для ОСОБА_1 та його адвоката обчислюється з дня винесення постанови, а саме з 27 квітня 2021 року. Отже апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції мала бути подана до 07 травня 2021 року.

11 травня 2021 року адвокат Горностаєв В. І. в інтересах ОСОБА_1 вперше подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції датовану саме 07 травня 2022 року. Проте, 28 травня 2021 року Харківським апеляційним судом, скаргу апелянта повернуто, так як було пропущено строк на апеляційне оскарження постанови суду, а клопотання про його поновлення вони не заявляли.

Як встановлено вище, адвокату Горностаєву В. І. діючому в інтересах ОСОБА_1 фактично було відомо про прийняте судом рішення щодо його клієнта в день проголошення постанови суду 27 квітня 2021 року. Однак, в порушення вимог, передбачених ст. 294 КУпАП, вперше апеляційну скаргу на 8 аркушах датовану саме 07 травня 2021 року подав 11 травня 2022 року, тобто поза межами 10-ти денного строку на її оскарження, при цьому клопотання про його поновлення не заявляв.

08 червня 2021 року, ОСОБА_1 повторно подає апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, але вже з клопотанням про поновлення строку на його оскарження. Однак, в обґрунтування своїх вимог щодо поновлення строку на оскарження постанови суду вказує про те, що повний текст постанови судді він отримала лише 30 квітня 2021 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови необхідно поновити.

Крім того, його адвокат Горностаев В.І. був у короткостроковій відпустці, та не мав достатньої кількості часу для вивчення висновків суду та підготовки обґрунтованої апеляційної скарги, що об`єктивно позбавило його можливості подати апеляційну скаргу до 10 травня 2021 року.

Попри те, чинним КпАП України, не передбачено оскарження постанови суду першої інстанції з моменту отримання її повного тексту. Зрештою, ОСОБА_2 мав можливість написати заяву про отримання копії постанови суду від 27 квітня 2021 року, в день розгляду справи щодо його клієнта, тобто після засідання, проте останній такого бажання не виявив.

Згідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (вирішеної справи/остаточного судового рішення), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Також, слід звернути увагу на те, що апелянт мав можливість дізнатися про прийняте рішення вже після судового розгляду, шляхом звернення з клопотанням про надання копії постанови суду та у визначений ст. 294 КУпАП строк, подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апелянт не навів обґрунтованих підстав для поновлення строку на оскарження судового рішення, а тому в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

Керуючись ст. ст. 7, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2021 року відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко