Справа № 336/2656/22
Провадження №3/336/1571/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Розівка, Розівського району Запорізької області, який працює водієм екскаватора в інтересах 6-го окремого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 м. Запоріжжя, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

за участі ОСОБА_1 , захисника - адвоката Бубнова Д.Ю.,-

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №677152 від 25.06.2022, 18.06.2022 о 23.50 годині ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 в стані сп`яніння вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері співмешканки, а саме: кричав, лаявся, жбурляв речі. Вказаними діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №834113 від 25.06.2022, 18.06.2022 приблизно 21.00 години за адресою: АДРЕСА_3 вчинив відносно вітчима співмешканки гр. ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, що полягло в умисних діях, а саме вдарив по обличчю, внаслідок чого була завдана шкода здоров`ю. Також виражався нецензурною лайкою.Вказаними діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №834108 від 25.06.2022, 19.06.2022 близько 00.20 години гр. ОСОБА_1 ,перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння в АДРЕСА_3 вчинив сварку в ході якої виражався в бік співмешканки грубою нецензурною лайкою, штовхав. Погрожував фізичною розправою.Вказаними діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постановою від 12.08.2022 вище вказані протоколи буди об`єднані в одне провадження.

10.08.2022 на адресу суду захисником ОСОБА_1 - адвокатом Бубновим Д.Ю. було подано письмові пояснення до вказаних протоколів та клопотання про закриття справ, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Так, у клопотаннях зазначено, що відповідні протоколи було складено з грубим порушенням вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП та «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заявлені клопотання та просив їх задовольнити, закривши провадження у відношенні нього за п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Суду пояснив, що події, які сталися 18.06.2022 та 19.06.2022 зовсім не містять ознак правопорушень, які йому інкримінують, оскільки у відношенні жодного з вказаних у протоколах як потерпілих: ОСОБА_3 (його співмешканка), ОСОБА_4 (мати співмешканки) та ОСОБА_2 (співмешканець матері ОСОБА_3 ) він не вчиняв жодних незаконних дій як то штовхав, ображав, погрожував, виражався нецензурною лайкою, тощо, про що повідомив патруль поліції, який виїхав за викликом на місце події 19.06.2022. Тому в день виклику поліції відносно нього жодного протоколу не було складено. До відділку поліції його було викликано лише 25.06.2022 і тоді ж були складені вказані протоколи, відібрані письмові пояснення у учасників тих подій. Термінові заборонні приписи також були складені не 18.06.2022, 19.06.2022, а лише 25.06.2022, відповідно до яких йому було заборонено з`являтись за адресою проживання ( АДРЕСА_3 ) з 13.00 години 25.06.2022 до 13.00 години 05.07.2022. Але за вказаною адресою він мешкав лише з ОСОБА_3 (вони винаймали вказану квартиру), тому не зрозумілим є те, чому термінові заборони було виписано і у відношенні ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , оскільки вони проживали окремо від нього та ОСОБА_3 зовсім за іншою адресою та не були членами їх родини. Станом на теперішній час, він розійшовся з ОСОБА_3 , проживає окремо від неї за іншою адресою, будь-яких відносин не підтримує.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Бубнов Д.Ю. в судовому засіданні також підтримав клопотання про закриття провадження по вказаній справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП, посилаючись на те, що відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» зазначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Як виходить з матеріалів справи, то ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не підпадають під визначення осіб відносно яких ОСОБА_1 міг би вчиняти або вчиняв домашнє насилля, оскільки останні не є членами сім`ї ОСОБА_1 або його близьким родичами, вони не пов`язані спільнимпобутом, разом не проживають, тощо. Також ОСОБА_2 не є і вітчимом ОСОБА_3 , і окрім цього, до матеріалів справи не долучено жодних доказів зазначених обставин родинних відносин ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , ОСОБА_4 . Додатково додав, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, а оскільки події, які зазначені у протоколах датуються 18.06.2022 та 19.06.2022, то і протоколи повинні були бути вкладені не пізніше 20.06.2022, оскільки особу, яка нібито вчинила правопорушення - ОСОБА_1 було встановлено поліцейськими, які прибули на виклик ще 19.06.2022.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, суду надані наступні документи:

- протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАБ №677152 від 25.06.2022,серії ВАБ №834113 від 25.06.2022,ВАБ №834108 від 25.06.2022;

- протокол прийняття заяви від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 25.06.2022

- опитування особи ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 від 25.06.2022,

- форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 25.06.2022,

- Терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №284441 від 25.06.2022 (стосовно ОСОБА_2 ), серії АА №256717 від 25.06.2022 (стосовно ОСОБА_4 ),серії АА №256716 від 25.06.2022 (стосовно ОСОБА_3 ),

- згода ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на обробку персональних даних від 25.06.2022,

- заявка ОСОБА_1 на отримання SMS-повідомлень,

- копія паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності (ст. 9 КУпАП).

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України від 07.12.2017 №2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Положеннями ч.2 ст.254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАБ №677152 від 25.06.2022, серії ВАБ №834113 від 25.06.2022, ВАБ №834108 від 25.06.2022 у відношенні ОСОБА_1 було складено 25.06.2022, в той час як правопорушення та особу, яка начебто вчинила вказані правопорушення було виявлено ще 19.06.2022, тобто в порушення вимог вище зазначеної статті.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Наявність порушення вимог, передбачених ст.254 КУпАП при складанні з протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАБ №677152 від 25.06.2022, серії ВАБ №834113 від 25.06.2022, ВАБ №834108 від 25.06.2022, суд тлумачить на користь особи, у відношенні якої було складено вказані документи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насилля у відношенні ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а відтак вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП, «поза розумним сумнівом» не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки надані суду письмові докази (протоколи про адміністративне правопорушення) не є належними та допустимими доказами по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, вважаю за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30).

Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Лучанінова проти України» (заява №16347/02) від 9 червня 2011 року, п.39, зазначив наступне: «Суд зауважує, що заявницю було визнано винною у вчиненні дрібної крадіжки. Відповідно до частини 1 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення за таке правопорушення передбачалось стягнення у вигляді штрафу або виправних робіт. З огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться, є кримінальним для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI; та ухвалу щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» (Rybka v. Ukraine), заява № 10544/03, від 17 листопада 2009 року). Той факт, що стягнення, застосоване до заявниці Тростянецьким районним судом,- штраф - було згодом замінено на зауваження, не може позбавити правопорушення, про яке йдеться, притаманного йому кримінального характеру».

Таким чином, згідно з практикою ЄСПЛ провадження у справі про адміністративне правопорушення повинне здійснюватися із дотриманням вимог до кримінального провадження.

Відповідно до сформованої практикою ЄСПЛ доктрини «плодів отруєного дерева» (fruit of the poisonous tree), якщо джерело доказів є недопустимим, всі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими ж (рішення у справах «Гефген проти Німеччини», пункти 50-52 рішення у справі «Шабельник проти України (№ 2)», пункт 66 рішення у справі «Яременко проти України (№ 2)»). Зазначена доктрина передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а і всього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів, з яких одні випливають з інших та є похідними від них. Критерієм віднесення доказів до «плодів отруєного дерева» є наявність достатніх підстав вважати, що відповідні відомості не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом.

Таким чином, оскільки протоколи серії ВАБ №677152 від 25.06.2022, серії ВАБ №834113 від 25.06.2022, ВАБ №834108 від 25.06.2022 складені 25.06.2022 є неналежними доказами, інші докази, отримані з їх допомогою суд визнає недопустимими.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Окрім того, суд окремо зазначає, що в протоколисерії ВАБ №677152 від 25.06.2022, серії ВАБ №834113 від 25.06.2022, ВАБ №834108 від 25.06.2022 складені з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, які обґрунтовано зазначені у клопотаннях адвоката Бубнова Д.Ю. від 10.08.2022.

Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши надані документи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до висновку, що «поза розумним сумнівом» винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за ч.1 ст.173-2 КУпАП не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 23, 33, 34, 173-2 283, 284 КУпАП України, суд -

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: Н.С. Звєздова