КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/4717/22
№ апеляційного провадження: 33/824/1671/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 26 травня 2022 року під головуванням судді Комаревцевої Л.В., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 26 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягненням на користь держави судового збору у розмірі 496 грн 20 коп. з а те, що 01.04.2022 о 15 год. 30 хв. по вул. Центральна (перетин з вул. 119 Садова) в м. Києві, керував автомобілем Mercedes-Benz С280, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Не погодившись з указаною постановою, 09 червня 2022 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення ст. 268, 285, 283 КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, просить постанову районного суду скасувати та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вказує, що в судовому засіданні своєї вини не визнав, так як розгляд справи за його присутності не проводився, а прибувши у визначений час, секретар повідомила про результат розгляду адміністративного матеріалу, що є порушенням права на справедливий суд, оскільки справа безпосередньо суддею не розглядалася. У зв`язку з чим був позбавлений можливості виступити у суді та надати пояснення у справі з приводу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Також в постанові суду відсутні обставини, які суд встановив під час розгляду справи.

Крім того в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 26 травня 2022 року.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на оскарження, скаржник посилається на те, що оскаржувану постанову отримано 30.05.2022, про в матеріалах справи наявні докази (а.с. 8).

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 26 травня 2022 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вислухавши ОСОБА_1 , який підтримав доводи викладені в поданій ним апеляційній скарзі, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На обґрунтування того, що ОСОБА_1 порушила п. 2.9а ПДР України, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення, висновок КНП «Київська міська наркологічна клініка «Соціотерапія», запис на DVD диску (а.с.1-3).

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 082227 від 01.04.2022 ОСОБА_1 о 15 год. 30 хв. по вул. Центральна (перетин з вул. 119 Садова) в м. Києві, керував автомобілем Mercedes-Benz С280, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України (а.с. 1).

Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився в установленому законом порядку у лікаря наркогола в КНП «Київська міська наркологічна клініка «Соціотерапія» та підтверджується висновком лікаря, за результатами якого виявлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (опіоїди) (клінічно) (а.с.2).

Пунктом 2.9а ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Так, встановлено, що ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи, про що зазначив в апеляційній скарзі, а з постанови суду першої інстанції убачається, що останній був присутній у судовому засіданні.

А тому, апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що справа суддею не розглядалася, а лише було повідомлено результат розгляду адміністративного матеріалу, оскільки такі твердження не відповідають матеріалам справи та спростовуються даними оскаржуваної постанови, згідно якої ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнав своєї вини.

Що стосується, доводів скарги про відсутність встановлення обставин, на які суд послався під час розгляду справи, варто зазначити наступне.

Убачається, що районним судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Матеріали адміністративного правопорушення, містять належні та допустимі докази, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, які беззаперечно доводять те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, складеного стосовно ОСОБА_1 , підписаного ним особисто, судом не встановлено.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом».

Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення, яким встановлено факт керування скаржником транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння у розділі: пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення міститься власноруч зроблений ОСОБА_1 запис - «визнаю» (а.с.1).

Суд відхиляє твердження ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції про вчинення ним такого запису під тиском працівників міліції, остільки вони носять голослівних характер й спростовуються матеріалами справи, у їх сукупності, а також змістом переглянутого судом відеозапису події правопорушення, який зроблено працівником поліції з допомогою боді-камери.

Окрім цього, підлягає до врахування і та обставина, що скаржник у висновку від 01.04.2022 за результатами медичного огляду, складеному лікерам ОСОБА_2 КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» на підставі акту медичного огляду №901169 яким встановлено перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, ознайомившись з його змістом, будь-яких заперечень щодо правильності викладених у ньому обставин не вказав (а.с.2).

Встановлено, що у подальшому, будь-яких дій на підтвердження відсутності факту перебування у стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом ОСОБА_1 не вчиняв, до відповідних медичних закладів, не звертався.

Не долучено скаржником доказів на спростування обставин, встановлених у складеному медичним закладом висновку та протоколі про адміністративне правопорушення про не перебування його у стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом й під час апеляційного провадження справи.

Отже, переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та надавали правові підстави закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують самого факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, а в його діях наявний склад вказаного адміністративного правопорушення, а тому апеляційну скаргу, слід залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду м. Києва від 26 травня 2022 року - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 26 травня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 26 травня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар