Провадження № 33/801/650/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шлапак Д. О.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 вересня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2022 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник ОСОБА_2 адвокат Чернілевська Р.В. подала апеляційну скаргу, у якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, а тому не є суб`єктом правопорушення і докази, які б поза всяким розумним сумнівом вказували на наявність у його діях складу правопорушення відсутні. Стверджує, що автомобіль перебував у нерухомому стані в той час коли підійшли працівники поліції.

Вказує, що час вчинення правопорушення, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, і час, зазначений на відеозаписі, не співпадають, з чого можна зробити висновок, що вказаний протокол складено без належних не те правових підстав.

Крім того, вважає, що відеозапис із нагрудних камер не є доказом вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України, оскільки не є безперервним, на ньому не видно обличчя водія, який жодного разу не назвав своє прізвище, не відображений процес складення протоколу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні захисник - адвокат Чернілевська Р.В. вимоги апеляційної скарги підтримала на умовах, викладених у ній, і просили задовольнити.

ОСОБА_2 , повідомлений в установленому законом порядку про дату, час і місце розгляду, до суду не з`явився, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Апеляційний суд згідно з вимогами статті 294 КпАП України переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 539932 від 10.11.2021 водій ОСОБА_2 о 02 год 05 хв цього ж дня 10.11.2021 по вулиці Немирівське шосе, 94 в м. Вінниці керував автомобілем «Мерседес» н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, які виражались у запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, та координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_2 були кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КпАП України.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів що, знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння складено протокол про адміністративне правопорушення, з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

За змістом статей 254, 255, 256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КпАП України, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється одне з джерел доказів.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 сумніву не викликає, оскільки складений та підписаний уповноваженою особою відповідно до вимог ст. 254, 256 КАП України, тому є належним доказом по справі.

Під час складання протоколу ОСОБА_2 були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КпАП України. Проте від підпису у протоколі ОСОБА_2 відмовився, про що зроблено запис в графі протоколу «пояснення особи», при цьому відповідної заяви щодо незгоди із його змістом, у тому числі з тим, що не він керував транспортним засобом ним зроблено не було.

В протоколі про адміністративне правопорушення також міститься запис про вилучення водійських прав, тобто особу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, було встановлено.

Оскільки під час проведення огляду поліцейським застосовано технічні засоби відеозапису, матеріали якого долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, залучення свідків в цьому випадку не було обов`язковим.

Доводи апеляційної скарги про те, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки автомобіль не перебував у стані руху, не заслуговують на увагу, так як з відеозапису з`ясовано, що ОСОБА_2 перебував на водійському сидінні під час того, як до нього підійшли працівники поліції, які повідомили причину зупинки і пред`явили вимогу про надання посвідчення водія саме особі, яка керувала транспортним засобом. Була пояснена також причина зупинки, а саме та обставина, що при виїзді з АЗС водієм не було увімкнуто покажчик повороту. Інша особа, яка перебувала в транспортному засобі, власник авто ОСОБА_3 , також чітко вказав на ОСОБА_2 як на особу, яка керувала транспортним засобом.

Відповідно до рапорту інспектора взводу N 2 роти N 2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП ст. лейтенанта поліції Р. Колодій від 10.11.2021 під час несення служби в складі екіпажу «Юнкер 108» спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_4 о 02 год 05 хв 10.11.2021 за порушення ПДР було зупинено автомобіль «Мерседес» н.з. НОМЕР_1 . Під час спілкування з водієм цього автомобіля ОСОБА_2 у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення мови. На пропозицію пройти огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому порядку водій відмовився.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КпАП України, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 «Порядок направляння водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КпАП України.

Згідно статті 266 КпАП України огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявністю ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений статтею 266 КпАП України та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, в присутності поліцейського.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність моменту зупинки поліцейськими транспортного засобу на відеозаписі не можуть свідчити про неперебування водія за кермом автомобіля, тим більше якщо про це не заявляє сама особа, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Щодо вказівки в протоколі про адміністративне правопорушення на час його вчинення - 2-50 год, який захист вважає часом керування ОСОБА_2 транспортним засобом, що є неможливим, оскільки починаючи з 2 год. 37 хв. він вже був зупинений працівниками поліції, про що є відеозапис, то суд апеляційної інстанції виходить із того, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено не час керування ОСОБА_2 транспортним засобом, а час вчинення ним правопорушення, що полягало у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, що відповідає приблизному часу висловлення ним категоричної відмови від проходження такого огляду.

Доводи апелянта щодо неналежності як доказу відеозапису з нагрудної камери поліцейського з тих мотивів, що процес відеозапис не є безперервним, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами, які б з технічної точки зору могли поставити під сумнів достовірність проведеного відеозапису.

Отже, по даній справі дослідженням наявних у ній доказів судом першої інстанції достовірно встановлено, що у діях ОСОБА_2 наявний склад оскаржуваного ним адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України, а переконливих доводів, які б ставили під сумнів висновки суду, викладені в постанові і були б підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2022 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник