головуючий у суді І інстанції Криворот О.О.
провадження № 33/824/1962/2022
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 серпня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мостової Г.І., за участю секретаря Сердюк К.О., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Новікова Ярослава Анатолійовича на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 27 червня 2022 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 27 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

При розгляді адміністративної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 16 листопада 2021 року о 22 год. 10 хв. в м. Києві по бул. В.Гавела, 18, керуючи автомобілем марки «Форд», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився на бодікамеру у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Новіков Я.А. подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 27 червня 2022 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що підставою зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції була відсутність бамперу на автомобілі марки «Форд», однак апелянт заперечує порушення ПДР та зазначає, що автомобіль був у справному стані. Відсутність бамперу підтверджується лише рапортом працівника поліції, однак відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у Постанові від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. Підставою для вимоги працівника поліції про проходження огляду для виявлення стану сп`яніння є лише наявність ознак сп`яніння. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся їхати до медичного закладу, йому не було зрозуміло, чому його зупинили та вимагають пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 були упередженими. Після зупинки автомобіля працівники поліції без попередження одягли на ОСОБА_1 кайданки та провалили на землю, почали душити, проводити особистий обшук, повезли до відділення поліції для встановлення особи. Крім того, ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Новікова Я.А., підтримали вимоги апеляційної скарги, просили їх задовольнити та додатково пояснили, що ОСОБА_1 сприймав дії працівників поліції як загрозу.

Дослідивши матеріали за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Новікова Я.А., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, до протоколу додано:

відеоматеріал;

письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що водій ОСОБА_1 у їхній присутності від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння та від підпису матеріалів відмовився;

протоколом затримання;

рапорт інспектора роти № 6 батальйону № 2 полку № 1 Управління патрульної поліції у місті Києві Шарандак І. від 16 листопада 2021 року, у якому викладені причини зупинки автомобіля ОСОБА_1 щодо відсутності бамперу та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а також обставини виявлення та фіксації правопорушення.

На відеозапису з нагрудної камери працівника поліції зафіксовано факт відсутності на автомобілі марки «Форд», номерний знак НОМЕР_1 , заднього бамперу, а також виявлення працівниками поліції у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, пропозицію працівника поліції у присутності свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціально технічного приладу «Драгер» або у закладі охорони здоров`я.

Також відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та неодноразово повторював питання щодо причини його зупинки. На відео ОСОБА_1 поводить себе спокійно.

Працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та повідомлено, що у разі відмови від проходження такого огляду стосовно водія буде складено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до вимог частин 2, 3 статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд роводиться в закладах охорони здоров`я.

Крім того, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, які затверджені управлінням охорони здоров`я місцевих держаних адміністрацій, в інших закладах охорони здоров`я проведення вказаного огляду заборонено.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 на запитання суду пояснив, що він має 10 років водійського стажу.

Отже, водій ОСОБА_1 достовірно обізнаний про вимоги Правил дорожнього руху, оскільки проходив теоретичні та практичні навчання для підготовки до здачі екзаменів для отримання права на керування автомобілем, здав ці екзамени та отримав відповідне посвідчення. Крім того, оскільки ОСОБА_1 керує автомобілем на території України, то останній обізнаний в тому числі і стосовно положення пункту 2.5. Правил дорожнього руху України.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановлених норм закону держави Україна.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 сприймав дії працівників поліції щодо пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння та складання протоколу, безпідставними, оскільки таке сприйняття дій працівників поліції є безпідставним.

Щодо доводів апеляційної скарги про незаконність дій працівників поліції під час затримання ОСОБА_1 повністю спростовується відповіддю Управління патрульної поліції у місті Києві від 21 грудня 2021 року про те, що за результатом проведеної службової перевірки встановлено, що відомості, викладені у зверненні ОСОБА_1 щодо можливих неправомірних дій окремих працівників патрульної поліції, не знайшли свого підтвердження.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - це правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, оскаржувана постанова відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Новікова Ярослава Анатолійовича залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 27 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова