ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Сидорук Є.І., з участю захисника адвоката Оспанова Р.О., розглянувши справу, яка надійшла з Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , ФОП, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №000080 від 22 липня 2022 року 22 липня 2022 року о 14 год 30 хв. фізична - особа підприємець ОСОБА_1 здійснив роздрібну торгівлю без акцизного податку тютюновими виробами у торговому павільйоні № НОМЕР_2 на ринку «Північний», що за адресою вул.. Кн. Романа, 3А м. Рівне у кількості 100 пачок.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 156 КУпАП, як торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

В судовому засіданні захисник - адвокат Оспанов Р.О. просив звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрити з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучив до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення адвоката Оспанова Р.О., дослідивши матеріали справи, відеозапис події, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення визначені ст. 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 N 1376.

Відповідно до п. 9, розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 N 1376, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 01.12.2015 року за N 1496/279 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 156 КУпАП торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, - тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП полягає у здійсненні торгівлі, тобто процесу обміну товарами та грошима.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів, зокрема протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані щодо отримання ОСОБА_1 грошей від продажу тютюнових виробів, тобто виручки, яка відповідно до санкції ч. 3 ст. 156 КУпАП повинна бути конфіскованою у разі визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення №000080, рапорту та Акту огляду та вилучення від 22.07.2022, будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт торгівлі тютюновими виробами матеріали справи не містять, не здобуто їх і в судовому засіданні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у матеріалах справи недостатньо доказів для встановлення об`єктивної сторони правопорушення (торгівлі тютюновими виробами з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом), більше того, матеріали справи, зокрема процесуальні документи, складені старшим інспектором Крейтером А.О., не містять інформації про реалізацію тютюнових виробів ОСОБА_1 , а лише вказують на наявність таких тюютнових виробів у торговому павільйоні при його огляді. Зауважимо і про відсутність свідків, які погли б підтвердити факт реалізації тютюнових виробів.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту".

Отже, у матеріалах справи відсутні докази для встановлення об`єктивної сторони правопорушення за ч. 3 ст. 156 КУпАП, що в свою чергу виключає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення та унеможливлює його склад.

Частина 3 ст. 156 КУпАП не передбачає адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, яке вказано у складеному протоколі, оскільки адміністративна відповідальність за реалізацію тютюнових виробів без марок акцизного збору передбачена ч. 1 ст. 156 КУпАП.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 4 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідна позиція Конституційного Суду України узгоджується з правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ». Зокрема, у рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», Європейський Суд зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Малофєєва проти Росії", серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватись до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі Іатрідіс проти Греції, заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі Антріш проти Франції, від 22.09.94 року, Series А N 296-А, п. 42, та Кушоглу проти Болгарії, заява N 48191/99, п. п. 49 62, від 10.05.2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (серед інших джерел, рішення від 23.09.82 року у справі Спорронг та Льонрот проти Швеції, п. п. 69, 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (наприклад, рішення від 21.02.86 року у справі ОСОБА_4 та інші проти Сполученого Королівства, п. 50, Series А N 98).

Таким чином, із врахуванням наведеного, провадження по справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі ч. 3 ст. 156 КУпАП, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Повернути ОСОБА_1 вилучені згідно протоколу про адміністративне правопорушення №00080 від 22.07.2022 р. та Акту огляду та вилучення до протоколу про адміністративне правопорушення від 22.02.2022 - тютюнові вироби без марок акцизного податку URTA NEO BLACK Slims у кількості 10 пачок; BACIO SENIOR у кількості 10 пачок; Прима класична червона у кількості 20 пачок; FOCUS у кількості 10 пачок; Marble у кількості 10 пачок; тютюнові вироби з марками акцизного податку іноземного виробництва АSTRU у кількості 30 пачок; тютюнові вироби з написом FOR DUTY FREE ONLY з написом на пачці COMPLIMENT AMBER у кількості 10 пачок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Сидорук Є.І.