П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Військової частини НОМЕР_2, відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; командира роти зв`язку військової частини НОМЕР_2, капітана, посвідчення офіцера серії НОМЕР_1 від 01 березня 2022 року, видане ТВО командира військової частини НОМЕР_3, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, -

в с т а н о в и л а :

Гр. ОСОБА_1 , командир роти зв`язку військової частини НОМЕР_2, капітан, в умовах особливого періоду, а саме 23 червня 2022 року близько 12-ої години 45 хвилин, на території тимчасового місця розташування військової частини НОМЕР_2 в смт. Ірдинь Черкаського району Черкаської області, у присутності начальника штабу ОСОБА_2 та помічника командира батальйону з правової роботи ОСОБА_3 , відмовився виконувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 21 дск від 22 червня 2022 року «Про створення служби спеціального зв`язку військової частини НОМЕР_2».

Указані дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

Перед початком судового розгляду справи гр. ОСОБА_1 було роз`яснено права відповідно до вимог статті 268 КУпАП, а також положення статті 63 Конституції України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, не визнав та пояснив, що 23 червня 2022 року у вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення час дійсно відмовився виконувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 21 дск від 22 червня 2022 року «Про створення служби спеціального зв`язку військової частини НОМЕР_2», у зв`язку із стислими строками виконання такого наказу, не наданням відповідних роз`яснень щодо порядку його виконання, а також у зв`язку з тим, що вважав зазначений наказ незаконним. У подальшому цей наказ він так і не виконав, оскільки, на його переконання, зі спливом строку виконання, останній втратив свою актуальність. При цьому, зауважив, що у судовому порядку даний наказ не оскаржував, так як не знав про існування такої можливості.

Вислухавши пояснення гр. ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, вважаю необхідним зазначити наступне.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. У подальшому цей строк був неодноразово продовжений, зокрема, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/2022 - з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Відтак, з моменту видання Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Рішень про демобілізацію усіх призваних військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 КУпАП за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Диспозиція частини 2 статті 172-10 КУпАП передбачає відповідальність за відмову від виконання законних вимог командира (начальника), вчинену в умовах особливого періоду.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-10 КУпАП, складає відкрита відмова виконати наказ командира (начальника), непокора, що передбачає наявність заяви (усної чи письмової) підлеглого про його небажання виконувати наказ, або інше демонстративне його невиконання, яке може супроводжуватись будь-якими репліками чи здійснюватися мовчки. Невиконання наказу може полягати: а) у діях, вчиняти які наказ прямо забороняв; б) невиконанні дій, які мали бути виконані згідно з наказом; в) у виконанні таких дій з порушенням встановлених наказом строків та інших обов`язкових умов їх виконання. Правопорушення вважається закінченим, залежно від форми його вчинення, з моменту відмови виконати наказ начальника або з моменту його фактичного невиконання.

Відповідно до статті 9 розділу І частини І Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з положеннями статті 26 розділу І частини І Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Статтею 30 розділу І частини І Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

За змістом статей 35, 36, 37 розділу І частини І Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

Командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень. За віддання і виконання явно злочинного наказу (розпорядження) винні особи притягаються до відповідальності згідно із законом.

Військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

З урахуванням наведеного, дії гр. ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, як відмова військовослужбовця від виконання законних вимог командира (начальника), вчинена в умовах особливого періоду.

Вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, стверджується наступними доказами по справі:

- даними протоколу про військове адміністративне правопорушення серії НОМЕР_2 № 4 від 24 червня 2022 року;

- письмовими поясненнями гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 від 24 червня 2022 року;

- копією посвідчення офіцера серії НОМЕР_1 від 01 березня 2022 року, виданого ТВО командира військової частини НОМЕР_3;

- даними витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по основній діяльності) № 21 дск від 22 червня 2022 року;

- рапортом командира військової частини НОМЕР_2 від 12 серпня 2022 року;

- поясненнями гр. ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Суд зауважує, що з пояснень гр. ОСОБА_1 у судовому засіданні встановлено, що наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 21 дск від 22 червня 2022 року «Про створення служби спеціального зв`язку військової частини НОМЕР_2» у судовому порядку ним не оскаржувався.

З урахуванням наведеного, суд констатує, що наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 21 дск від 22 червня 2022 року «Про створення служби спеціального зв`язку військової частини НОМЕР_2» є чинним, нескасованим, однак залишається невиконаним.

Небажання командира роти зв`язку військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 виконувати письмовий наказ командира військової частини НОМЕР_2, є формою відмови виконувати законні вимоги командира (начальника), а саме: невиконанням дій, які б мали бути виконані згідно з наказом.

Всупереч вимогам Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, гр. ОСОБА_1 не подано суду належних та допустимих доказів, які б вказували на наявність поважних причин невиконання наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 21 дск від 22 червня 2022 року «Про створення служби спеціального зв`язку військової частини НОМЕР_2».

З огляду на вищевикладене, вважаю, що вина гр. ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, доведена.

При накладенні адміністративного стягнення на гр. ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність гр. ОСОБА_1 , суд не вбачає.

З урахуванням наведеного, вважаю, що до гр. ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, визначеному санкцією статті.

Дане адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для його виправлення.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», із гр. ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 172-10, ст.ст. 280,283,284 КУпАП,-

у х в а л и л а :

Визнати гр. ОСОБА_1 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Т. А. Миколаєнко