ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/854/22 Справа № 188/1088/21 Суддя у 1-й інстанції - Місюра К. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши клопотання про поновлення строків та апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.08.2021 року о 20.30 год. по вул. А. Сайгака с. Дмитрівка водій керував т.з. Хонда Діо б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, шатка хода) від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки відмовився.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначив, що не був присутній у судовому засіданні, та копію постанови отримав лише 27 червня 2022 року.

Вказує, що розгляд справи відбувся за його відсутності, без його повідомлення, чим порушено право на захист.

З вказаним рішенням не погоджується, вважає, судове рішення є необґрунтованим, та таким, що підлягає скасуванню. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що в протоколі зазначено місце проживання АДРЕСА_1 , в той час з 16.07.2019 року ОСОБА_1 зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначає, що 03 серпня 2021 року його не зупиняли працівники поліції, факт керування транспортним засобом не було доведено. Зазначає, що за кермом транспортного засобу скутер Хонда не перебував та йому не належить жодного транспортного засобу, тим паче скутера «Хонда».

На думку апелянта, працівниками поліції було сфальсифіковано матеріали справи, оскільки на відеозаписі відсутні докази керування транспортним засобом.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про зупинення провадження у справі. Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 про день та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином, клопотань про відкладання розгляду справи не надходило, тому у відповідності до ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу у відсутність апелянта, так як його неявка в судове засідання не перешкоджає її розгляду. Зупинення провадження у справі діючий КУпАП не передбачає.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також відмова останнього від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_1 вбачається, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.

Зокрема, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, положеннями статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними в справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №274400 від 03.08.2022 року;

- рапортом працівника поліції;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- постановою про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до ч. 2 ст. 126, ч.ч. 5,6 ст. 121 КУпАП;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Під час апеляційного перегляду, судом було переглянуто відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, відповідно до якого 03.08.2021 року о 20.30 год. по вул. А. Сайгака с. Дмитрівка водій керував т.з. Хонда Діо б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, шатка хода) від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки відмовився. При тому, що велась безперервна відеофіксація якою було зафіксовано весь хід спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 . Також з відео вбачається, що працівники патрульної поліції повідомляють ОСОБА_1 щодо наявності в нього ознак алкогольного сп`яніння, внаслідок чого неодноразово пропонують йому пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу, та повідомляють, що у разі відмови від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Однак, останній будучи обізнаним щодо юридичних наслідків у разі відмови від проходження огляду відмовився від проходження такого. На відео зафіксовано, що ОСОБА_1 поводить себе зухвало, перебував в збудженому стані, мав наявні ознаки алкогольного сп`яніння, нестійка хода.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в наданих суду матеріалах щодо обставин адміністративного правопорушення, не вбачається.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Таким чином, суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини правопорушення та дійшов обґрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявні у справі докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що співробітником патрульної поліції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушено ряд вимог розгляду адміністративних справи відповідної категорії, є безпідставними та спростовуються наявністю необхідних, належно оформлених і приєднаних до справи матеріалів, які складені у відповідності з вимогами діючих нормативних документів, та підтверджують порушення саме апелянтом вимог п. 2.5 ПДР.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, …. а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність.

Щодо доводів ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі, то суд не знаходить підстав для задоволення клопотання виходячи з наступного.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_2 є законною, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачаю.

З аналізу норм Кодекса України про адміністративні правопорушення встановлено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягають розгляду в межах строку, визначеного ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17.10.2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» у випадку відкладення розгляду справи про адміністративні правопорушення за клопотанням учасників судового розгляду строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 КУпАП, обчислюється починаючи з дня вчинення адміністративного правопорушення, а при триваючому правопорушенні - починаючи з дня його виявлення. Можливість зупинення цього строку у зв`язку з перенесенням розгляду справи не передбачено, крім випадку, визначеного частиною четвертою статті 277 КУпАП.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття справи, як про це йдеться в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2021 року, - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко