МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 475/755/21 Головуючий у місцевому судді Кривенко О.В.
Провадження № 33/812/105/22 Головуючий у апеляційному суді Темнікова В.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Темнікової В.І.,

за участю секретаря Стрілець К.О.,

захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 адвоката Бабкової Ольги Сергіївни на постанову судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 15 червня 2022 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, мешканця

АДРЕСА_1 , пенсіонера,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

в с т а н о в и в:

Згідно постанови судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 15 червня 2022 року, 16 липня 2021 року близько 18-30 год. в смт. Доманівка по вулиці Зеленій, водій ОСОБА_2 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом ВАЗ 2107 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , від проходження медичного освідування відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим поліцейським у відношенні ОСОБА_2 складено протокол серії БД № 346832 про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності адвокат Бабкова О.С. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді від 15 червня 2022 року та провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не згодна із зазначеною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Вказує, що суд не з`ясував всіх фактичних обставин справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у справі доказам та обставинам справи, спрощено підійшов до розгляду справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, що призвело до винесення незаконної постанови суду. Суд фактично перейняв на себе обов`язок щодо доведення вини ОСОБА_2 , чим грубо порушив його право на захист.

Посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 346832 від 16.07.2021 року складений поліцейським СРПП ВП № 2 Вознесенського РУП сержантом Помазуновим Д.В. відносно ОСОБА_2 не відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам КУпАП, що в даному протоколі відсутні відомості про свідків правопорушення та відсутні підписи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім цього, порушені вимоги ч. 4 ст. 256 КУпАП, згідно якого при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Даних відомостей в цьому протоколі не має.

Поліцейським не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Також, зазначає, що в порушення вимог ст. 256 КУпАП в даному протоколі не зазначено, що до нього долучаються відеозаписи з нагрудних камер поліцейських.

Зазначені факти свідчать про те, що під час складання протоколу не дотримано вимог чинного законодавства щодо належності та допустимості доказів, працівниками поліції не вжито належних заходів щодо встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, не надано жодних належних і допустимих доказів, які могли б підтвердити факт умисного скоєння ОСОБА_2 правопорушення.

Саме тому даний протокол є недопустимим доказом, який не відображає всіх необхідних даних вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а крім цього, що важливо, складений з порушеннями, які зазначені вище, але судом першої інстанції дані факти не були прийняті до уваги.

Крім цього, доданий до матеріалів справи (а не до протоколу про адміністративне правопорушення) диск відеозапису з нагрудної камери поліцейського містить дату та час, котрий не відповідає дійсності та складеному протоколу.

На відео зазначена дата: 27.01.2017 року, а протокол по факту складений 16.07.2021 року. Час відео починається з 10:59 год. та триває до 13:05 год., а в протоколі зазначений час вчинення 19:30 год. Крім цього сам відеозапис не є безперервним і не відображає всього процесу, тобто не відповідає Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і відео і кіно зйомки, затверджений наказом № 1026 від 18.12.2018 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 року за № 28/32990.

Крім того, відеозапис із нагрудної камери працівника поліції, який записаний на ДВД диск, не можна визнати допустимим доказом, оскільки вказане не відповідає Інструкції №100, де зазначено що працівникам патрульної поліції заборонено, зокрема змінювати, редагувати, видаляти, копіювати, передавати третім особам або іншим чином поширювати відеозаписи, зроблені на нагрудну відеокамеру без дозволу начальника Департаменту патрульної поліції або начальника управління патрульної поліції у місті.

Більш того, на вказаному відео, яке міститься на 16 окремих файлах, не зафіксовано самого факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом. На вказаних відео зафіксовано те, що ОСОБА_2 перебуває поблизу якогось автомобіля, але не керує ним.

Відповідно до п. 2 Порядку - огляду підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Виключно тому, що ОСОБА_2 не керував будь-яким транспортним засобом, а отже не є водієм, у працівників поліції не було підстав для перевірки його на стан сп`яніння, так як чинним законодавством України не передбачена перевірка пішохода чи пасажира авто працівником поліції на стан сп`яніння.

Тобто, якщо в той час коли до ОСОБА_2 під`їхали працівники поліції, він не був водієм будь-якого транспортного засобу, то не був зобов`язаний проходити медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Будь-яких інших доказів, які б спростували вказаний факт та підтверджували правомірність винесеної постанови, матеріали справи не містять.

У зв`язку з цим просить скасувати постанову судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 15 червня 2022 року із закриттям справи за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, звертає увагу суду на те, що ОСОБА_2 та його захисник-адвокат Бабкова О.С. не були повідомлені про час та місце розгляду справи, саме на 15.06.2022 року, хоча при винесенні оскаржуваної постанови, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_2 неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи, яка призначалася до розгляду, на його адресу відправлялися повістки та на номер телефону, зазначений в його поясненні смс-повідомлення, які були доставлено, захисник повідомлялась в телефонному режимі.

В матеріалах справи не має заяви ОСОБА_2 про намір отримання судових повісток в електронному вигляді за допомогою смс-повідомлення. За таких обставин не можна вважати, що суд першої інстанції належним чином повідомив його про дату, час і місце судового засідання.

Такими діями ОСОБА_2 та його захисник були фактично позбавлені можливості надати пояснення, відповідні докази по справі, що свідчить про порушення вимог ст.268 КУпАП.

Крім того, апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що на адресу ОСОБА_2 Доманівським районним судом Миколаївської області була надіслана судова повістка про виклик його на судове засідання, дата якого зазначена - 23.12.2022 року о 13:30 години. На офіційному веб-порталі «Судова влада України» та згідно списку справ, призначених до розгляду Доманівським районним судом до теперішнього часу міститься інформація про розгляд справи № 475/755/21 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності також на 23.12.2022 року о 13:30 годині.

22.09.2021 року під час судового засідання по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП був визначений порядок та обсяг дослідження доказів, згідно якого в даному засіданні мав бути переглянутий диск з відеозаписом з нагрудних камер поліцейського, однак з технічних причин вказаний диск не відкрився, тому засідання по справі було відкладено та вирішено надати повторний запит до ВП № 2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області з вимогою надіслати суду іншу копію диска.

Однак, ухвалюючи рішення по справі суд послався на відеозапис з нагрудних камер поліцейських та запис з камер відеонагляду. Проте, апелянту не відомо яким чином вказані відеозаписи потрапили до матеріалів справи і про які саме записи з камер відеонагляду йде мова, адже в супровідному листі № 10856/59-21 від 28.07.2021 року в додатках до протоколу серії БД № 346832 від 16.07.2021 року зазначений тільки один диск з відеозаписом правопорушення гр. ОСОБА_2 .

Також а апеляційній скарзі посилається на те, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не були допитані в залі судового засідання, тому їх свідчення не можуть бути визнані належними доказами.

Матеріали справи не містять відомостей про відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом, що є обов`язком поліцейського згідно зі ст. 266 КУпАП, з чого можна зробити висновок, що водій або не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або поліцейським недотримані вимоги ст. 266 КУпАП.

За такого, вважає, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судовому засіданні 26.07.2022р., та його захисника на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 2.9-А Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно диспозиції якої адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно постанови Доманівського районного суду Миколаївської області від 15 червня 2022 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність, як уже зазначалося раніше, настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічні вимоги містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція).

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 346832 від 16.02.2021 року та доданими до протоколу відеозаписом, поясненнями свідків, тощо.

Так, згідно положень ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвище, адреса свідків і потерпілих, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інше. Протокол підписується особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідками та потерпілими. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД БД № 346832 від 16.07.2021 року, складеного поліцейським СРПП ВП № 2 Вознесенського РУП Помазуновим Д.В., дані, відображені в якому, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 16.07.2021 року близько 18-30 год. в смт. Доманівка по вулиці Зеленій, ОСОБА_2 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом ВАЗ 2107 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , від проходження медичного освідування відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР , за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення не підписаний ОСОБА_2 , проте ним власноручно в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено застереження мовою оригіналу: «не употребляю год 5 пять и вам не советую».

Також в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_2 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, після чого ОСОБА_2 власноруч написав зазначене вище застереження. А з інформації, зафіксованої на відеозаписі, вбачається, що дане застереження зроблене ОСОБА_2 після того, як він особисто прочитав протокол про адміністративне правопорушення.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції про те, що він не читав протокол, а йому він був зачитаний вголос.

Посвідчення водія згідно записам в протоколі не вилучалося та тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом не видавалося.

Отже, складений працівником поліції щодо ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції в повній мірі дотримано вимоги Інструкції, приписами якої встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів.

Так, відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Із письмових пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що 16.07.2021 року близько 18-10 год він знаходився в магазині «Тріумф» в смт. Доманівка, до нього підійшов незнайомий чоловік, який представився пенсіонером МВС та почав висловлюватись нецензурною лайкою. Продавець зробив зауваження, на що останній не реагував, після чого ОСОБА_4 вийшов з магазину та сів до автомобілю. Під час того як вони стали від`їжджати від магазину, чоловік вигукував нецензурні слова. Рухаючись по вулиці Свободи їх автомобіль раптово почав підрізати автомобіль ВАЗ 2107 НОМЕР_1 , вони змушені були зупинятись, після чого знову сіли до автомобіля та почали рух, але за ними їхав автомобіль та переслідував. Потім вони зупинились та викликали поліцію. Під час розмови від чоловіка було чути запах алкоголю.

Із письмових пояснень свідка ОСОБА_3 вбачається, що 16.07.2021 року близько 18-10 год він знаходився в магазині «Тріумф» в смт. Доманівка, до нього підійшов незнайомий чоловік, який представився пенсіонером МВС та почав висловлюватись нецензурною лайкою. Продавець зробив зауваження, на що останній не реагував, після чого ОСОБА_4 вийшов з магазину та сів до автомобілю. Під час того як вони стали від`їжджати від магазину, чоловік вигукував нецензурні слова. Рухаючись по вулиці Свободи їх автомобіль раптово почав підрізати автомобіль ВАЗ 2107 НОМЕР_1 , вони змушені були зупинятись, після чого знову сіли до автомобіля та почали рух, але за ними їхав автомобіль та переслідував. Потім вони зупинились та викликали поліцію. Під час розмови від чоловіка було чути запах алкоголю.

З рапорту помічника чергового відділення поліції № 2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Ніколюка С.С. вбачається, що 16.07.2021 року о 18-32 год. надійшло повідомлення, що в смт. Доманівка по вулиці Зеленій, ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом ВАЗ 2107. Виїздом на місце події було встановлено що ОСОБА_2 в смт. Доманівка, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом ВАЗ 2107, про що було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу прийняття заяви ОСОБА_3 від 16.07.2021 року, останній просить прийняти «міри» до ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом в нетверезому стані та в подальшому під`їхав до нього та почав висловлюватись нецензурною лайкою.

За такого, поліцейським, у якого були підстави вважати, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, обґрунтовано було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вбачається, що 16.07.2021 року о 19:55 год. ОСОБА_2 , який направлений на медичний огляд ВП № 2 Вознесенського РУП Помазуновим Д.В., поліцейський СРПП № 0076748, в присутності останнього відмовився від огляду на стан сп`яніння.

Факт відмови ОСОБА_2 на вимогу працівника поліції пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі підтверджений дослідженим судом відеозаписом, проведеним працівниками поліції, на якому зафіксовано як працівники поліції пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що він погодився, однак, перебуваючи вже в приміщенні медичного закладу, відповів відмовою, в присутності лікаря.

Так, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 назвав своє прізвище та дату народження, а також зазначив, що не керував вказаним транспортним засобом, а прийшов пішки. На вимогу лікаря пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, ОСОБА_2 відповів відмовою, проте зазначив що вживав пиво.

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмовою пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку.

Відеозапис підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "По національну поліцію". Відеозапис події відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

За такого суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому суд враховує, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зазначені вище докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі щодо ОСОБА_2 .

Як уже зазначалося, відеофіксація відповідно до статті 251 КУпАП є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис, який направлений був до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №346832.

Зафіксовані відеозаписом обставини стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Зокрема, зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 декілька разів наголосив, що відмовляється пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Проаналізувавши зазначені обставини, суд апеляційної інстанції критично відноситься до доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 , що відеозапис, доданий поліцейськими до матеріалів справи є недопустимим доказом, в тому числі і через те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення його з ним не ознайомлювали.

Посилання ОСОБА_2 та його захисника на те, що матеріалами справи не зафіксовано факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, а тому він не був водієм і не повинен був проходити медичний огляд на стан сп`яніння, спростовуються як поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , так і поясненнями самого ОСОБА_2 , зафіксованими на відеозаписі.

Так, із пояснень ОСОБА_2 , зафіксованих на відеозаписі, вбачається, що він випадково в магазині зустрів ОСОБА_4 , з яким хотів поговорити як з держслужбовцем, який не бажає спілкуватися з військовими пенсіонерами. Проте ОСОБА_4 не бажав з ним спілкуватися, вийшов з магазину та сів до автомобілю. З ним був свідок ОСОБА_3 . Після того як вони від`їхали від магазину, ОСОБА_2 поїхав за ними. Коли автомобіль з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зупинився перед пішохідним переходом, він включив лівий поворот, зупинився біля них та запропонував поговорити. Проте ОСОБА_3 з ОСОБА_4 поїхали далі, він їх знову наздогнав, після чого всі зупинилися і ОСОБА_3 чи ОСОБА_4 викликали поліцію.

Зафіксовано на відеозаписі також те, що перед поїздкою до медичного закладу для проходження огляду, поліцейським було запропоновано ОСОБА_2 перемістити автомобіль на узбіччя та закрити його, на що ОСОБА_2 відповів, що він зараз віджене автомобіль на узбіччя, а після заперечення поліцейського, він вручну перемістив автомобіль на узбіччя. При цьому будь- якого іншого водія, який керував би транспортним засобом ВАЗ 2107 з державним реєстраційним номер НОМЕР_1 , не було.

Із змісту протоколу прийняття заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 16.07.2021р. також вбачається, що він просив прийняти міри реагування згідно чинного законодавства до ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом в нетверезому стані та в подальшому під`їхав до нього та почав висловлюватися грубою нецензурною лайкою.

Постановою судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 08.10.2021р., залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 09.11.2021р., які є в прямому доступі в ЄДРСР, і які захисник Бабкова О.С. не заперечувала долучити до матеріалів даної справи, ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП за те, що він 16 липня 2021р. близько 19-30 год. чіплявся до ОСОБА_3 , ображав його, погрожував фізичною розправою, виражався нецензурною лайкою.

Не зважаючи на те, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не були допитані в суді, їх усні пояснення ОСОБА_5 стосовно обставин справи в тому числі і того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, зафіксовані також на відеозаписі. Пояснення цих свідків були також перевірені судом під час розгляду адміністративної справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

За такого, врахування судом у якості доказів у справі письмових пояснень зазначених свідків у сукупності з іншими доказами у справі, є правомірним.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції критично відноситься до пояснень ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції про те, що він після того, як ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від`їхали від магазину на автомобілі, пішов за ними пішки та наздогнав їх на переході, а його автомобіль був на місці події через те, що його на прохання ОСОБА_2 пригнав його товариш і вважає їх такими, що надаються з метою уникнення адміністративної відповідальності.

На відеозаписі дійсно зазначена дата 27.01.2017 року, а час відео починається з 10:59 год. та триває до 13:05 год., в той час як протокол про адміністративне правопорушення складений 16.07.2021 року та в ньому зазначений час вчинення правопорушення, а саме19:30 год.

Однак зазначеними вище доказами у справі встановлено, що фактично події, зафіксовані на відео відбувалися у зазначений у протоколі час та дату. Цього не заперечував сам правопорушник під час розгляду справи. На відео зафіксований не зимовий, а літній період року.

Безпідставним у зв`язку з цим є посилання апелянта на те, що відеозапис із нагрудної камери працівника поліції, який записаний на ДВД диск, не можна визнати допустимим доказом, оскільки він не відповідає Інструкції №100, якою заборонено працівникам патрульної поліції, зокрема, змінювати, редагувати, видаляти, копіювати, передавати третім особам або іншим чином поширювати відеозаписи, зроблені на нагрудну відеокамеру без дозволу начальника Департаменту патрульної поліції або начальника управління патрульної поліції у місті, оскільки як вбачається з матеріалів справи він не змінювався та не редагувався працівниками поліції.

За такого, неправильне зазначення дати та часу на відео, не унеможливило встановлення часу та місця скоєння адміністративного правопорушення, а отже, з урахуванням конкретних обставин справи, не є достатньою підставою для скасування постанови судді.

Відеозапис дійсно складається з декількох частин, проте запис, на якому зафіксовані обставини відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку, є безперервним та підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "По національну поліцію". Відеозапис події відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

Враховує апеляційний суд також те, що правильність дій поліцейського щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом сама по собі не є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки відсторонення водія від керування не входить до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а отже не підлягає доказуванню у даній справі. Крім того, з відеозапису вбачається, що фактично поліцейським було запропоновано ОСОБА_2 залишити автомобіль на узбіччі та закрити його, що і було зроблено останнім.

Отже, працівники патрульної поліції зафіксували у встановленому законом порядку відмову водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також повідомили про складання матеріалів адміністративної справи за ч.1 ст.130 КУпАП.

Врахування судом у якості доказу у справі запису з камер відеонагляду, з урахуванням інших доказів у справі, не впливає на можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детального відновлення послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Слід також зазначити, що у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_2 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Доказів про порушення права ОСОБА_2 на захист під час складання протоколу про адміністративне правопорушення матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення прав ОСОБА_2 у зв`язку з розглядом справи за його відсутності, а також відсутності захисника, не є з урахуванням конкретних обставин справи підставою для скасування постанови судді, оскільки судом апеляційної інстанції було поновлено права ОСОБА_2 , визначені ст.268 КУпАП, в тому числі, право бути присутнім в судовому засіданні, надавати суду пояснення та докази, користуватися юридичною допомогою адвоката.

Будь яких додаткових доказів на спростування висновків суду першої інстанції крім тих, які були досліджені судом першої інстанції, апелянтом не надано. За такого, постанова суду першої інстанції з підстав того, що ОСОБА_2 не брав участі у судовому засіданні саме 15 червня 2022р. під час розгляду справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки, його відсутність в суді першої інстанції, або ж розгляд справи за участі його та його захисника в суді апеляційної інстанції не вплинула на правильність висновків суду. При цьому апеляційний суд враховує, що ОСОБА_2 та його захисник приймали участь у попередньому судовому засіданні в суді першої інстанції, неодноразово просили про перенесення розгляду справи, ОСОБА_2 отримав копію відеозапису та мав змогу ознайомитися з ним. Проти витребуваня дублікату диску з відеоматеріалом, оригінал якого з технічних причин під час відтворення інформації з нього на технічному засобі в залі судових засідань не відтворився, хоча, як зазначено в постанові суду від 22.09.2021р. при ознайомленні з матеріалами справи на іншому носії він відтворювався, ОСОБА_2 та його захисник не заперечували.

За такого посилання в апеляційній скарзі на те, що суд фактично перейняв на себе обов`язок щодо доведення вини ОСОБА_2 , чим грубо порушив його право на захист, є безпідставним.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 за правопорушення, вчинене 16 липня 2021 року, визначенні його виду та розміру, місцевим судом дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені ст. 33 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Отже, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що місцевий суд вірно оцінив наявні в даній справі докази відповідно до вимог ст. 251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху за протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №346832 від 16 липня 2021 року, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тому підстав для скасування постанови судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 15 червня 2022 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 адвоката Бабкової Ольги Сергіївни залишити без задоволення.

Постанову судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 15 червня 2022 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова