Справа № 347/1102/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю.С., з участю представника Беньковського В.М., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського районного ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 110873 від 23.06.2022 року, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі викладений опис установлених обставин такого змісту:

«23.06.2022 року о 22 год. 50 хв. в с. Тростянець по вул. Т. Шевченка, керуючи транспортним засобом не ввімкнув показник повороту після чого не зупинився на жест регулювальника, під час спілкування із водієм ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 було відчутно запах алкоголю із ротової порожнини та нечітка вимова слів, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук та нестійка хода та було запропоновано пройти медичний огляд та на прилад «Драгер 6810», на що водій відмовився згідно п. 2.5 ПДР»

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні ствердив, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання через погане самопочуття. Не заперечував щодо розгляду справи без участі ОСОБА_1 , з огляду на те, що участь особи, що притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. А відтак, судом проведено розгляд справи без участі ОСОБА_1 .

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні ствердив, що працівниками поліції не була дотримана процедура інформування про проведення огляду на стан сп`яніння. Зокрема, не було роз`яснено прав та обов`язків Гарасим`юку, не вручено копії протоколу, жодних документів в присутності ОСОБА_1 працівниками поліції не було складено. На відео відсутня категорична відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Натомість працівники поліції задавали питання, та самостійно на них відповідали. Також представник звертає увагу, що транспортний засіб у ОСОБА_1 ніхто не вилучав. В протоколі зазначено, що транспортний засіб доставлено за місцем проживання. Такий факт є достовірним, оскільки ОСОБА_1 після розмови з працівниками поліції самостійно поїхав до свого місця проживання. Якщо працівники поліції вважали, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та при цьому керує транспортним засобом, то повинні були його відсторонити, однак такого не було здійснено.

Також представник зазначив, що в протоколі працівниками поліції зазначено про відмову від проходження медичного огляду, при цьому не зазначено якого саме медичного огляду.

При ознайомленні з матеріалами адміністративної справи, ОСОБА_1 стало відомом про складення щодо нього постанови за порушення п.8.3. ПДР, за ч.3 ст. 122 КУпАП. Копія такої постанови йому не вручалась та не надсилалась, і про таку йому взагалі нічого не було відомо.

З цих підстав, провадження у справі відносно ОСОБА_1 представник ОСОБА_2 просив закрити за відсутню в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення представника, дослідивши матеріали справи, та оцінивши в сукупності всі докази, доходжу висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.

Так, в матеріалах справи, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення наявні:

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 4).

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. (а.с. 5);

- рапорт поліцейського СРПП ВП №1 (м. Снятин). (а.с.6)

- відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції та з відеореєстратора, який знаходився у службовому автомобілі. (а.с. 7, dvd-r, марки «my media»). (а.с. 7)

До матеріалів справи також додано копію постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст. 122 КУпАП України. (а.с. 2).

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП вказує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про необхідність звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Аналізуючи викладені норми стає зрозумілим, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно встановити та беззаперечно довести факт керування транспортним засобом особою, та факт відмови такої особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в іншому випадку у діях особи, якій пред`явлено таке обвинувачення, буде відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, суд констатує той факт, що до справи додано відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, як доказ адміністративного правопорушення.

Суд дослідивши матеріали справи встановив:

Працівниками поліції не було дотримано всіх необхідних реквізитів встановлених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП України, п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

На відеозаписі вбачається, що працівники поліції спілкуються із ОСОБА_1 , однак перед спілкуванням та питаннями для отримання висновків щодо оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення не роз`яснили прав та обов`язків даній особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Не роз`яснили порядок проходження огляду на стан сп`яніння та наслідки у разі відмови від проходження такого огляду. У матеріалах справи відсутні відомості про вручення ОСОБА_1 копії Акту огляду на сп`яніння, який складається у двох примірниках та копії протоколу про адміністративне правопорушення.

На запитання працівників поліції, ОСОБА_1 дослівно ствердив: «немає смислу, я ж не відказуюсь», вказане свідчить про нерозуміння ним порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та наслідків відмови від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу, або в медичному закладі. Працівник поліції спілкуючись із ОСОБА_1 задавав питання, та самостійно на них давав відповідь. При цьому ОСОБА_1 двічі на запитання працівника поліції: «Чи будете проходити драгер?», «Чи будете проходити медичний огляд?» відповідав: «А смисл?». Вказана відповідь, на переконання суду переконливо свідчить про нерозуміння ОСОБА_3 процедури проходження огляду на стан сп`яніння, та наслідків відмови від проходження такого огляду.

Працівники поліції не навели достатніх доказів, що такі вислови, як: « а смисл», «немає смислу» - це відмова від проходження освідчення на алкогольне сп`яніння, що на переконання суду не можна розцінювати, як категоричну відмову ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі.

Таким чином працівники поліції не дотримавшись процедури оформлення матеріалів, склали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП України.

Відеозапис доданий до матеріалів справи не містить відеофіксації всіх необхідних обставин для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

В матеріалах справи відсутні будь які докази того, що ОСОБА_1 було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу, що оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та долучення доказів на підтвердження висунутого обвинувачення, належить до компетенції та обов`язку уповноваженої посадової особи, яка склала протокол, та яка висуває обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Лише чітке дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння свідчить про законність їх дій та допустимості висновків, викладених у протоколі, як доказу вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням, (проступком) визнається протиправні, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, та чи дійсно така особа згідна та (або) відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого законодавства, покладено на працівника поліції як на суб`єкта владних повноважень.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи, прирівнюється до доведеної невинуватості цієї особи.

За вказаних вище обставин, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеним.

Отже, коли вина особи не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Ю. С. Кіцула