КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4810/22
Провадження № 3/552/2157/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2022 суддя Київського районного суду м. Полтави Шиян В.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП не встановлено, за ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 223087 від 31.07.2022 водій ОСОБА_1 31.07.2022 о 20 год. 20 хв. керував транспортним засобом ВАЗ 21083, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Миру, біля буд. 10 у м. Харкові в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 6820 в присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу. Результат огляду 0,23 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву в які просив справу розглядати у його відсутність, також зазначив, що на час зупинки його транспортного засобу перебував у тверезому стані.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Частина 1 ст. 130 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, ознаками наркотичного сп`яніння є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння лише за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Описані в Інструкції ознаки алкогольного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не сумнівними.

Статтею 62 Конституції України визначено принцип, за яким обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Матеріали справи містять роздруківку приладу Драгер, згідно якої у ОСОБА_1 за результатами Drager Alcotest 6820 виявлено 0,23 ‰. Аналогічні дані містяться і на наданому суду відеозаписі.

Згідно до пунктом 7 розділу II «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 на наявність стану алкогольного сп`яніння після проведення тесту за допомогою спеціальних технічних засобів вказує цифровий показник останній більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Із заяви наданої ОСОБА_1 вбачається, що він заперечую проти керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, згідно з технічними характеристиками газоаналізатора «Drager» Alcotest 6820 погрішності при температурі зовнішнього повітря від мінус 5,0 * С до 15,0 *С вкл. показники допустимої погрішності +- 0,04 мг/л. Тобто у вказаному випадку заявлена виробником похибка газоаналізатора «Drager» становить + - 0,04 проміле, свідчить про те, що вказані результати газоаналізатора «Drager» не встановлюють беззаперечного перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, у ст. 8 пунктом 5 Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, із змінами та доповненнями до Конвенції в Європейській угоді від 01 травня 1971 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року, зазначено, що мінімальна межа вмісту алкоголю, для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр видихуваного повітря, що становить згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і видихуваному повітрі 0,5 промілле.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в пункті 27 роз`яснено, що керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

З наведеного слідує, що само по собі керування транспортним засобом необхідно розуміти як технічну дію водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

За змістом диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність для водія транспортного засобу настає за доведеністю одночасно двох обставин - керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння.

В даному випадку, з матеріалів справи вбачається, що 31 липня 2022 року поліцейськими складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що 31 липня 2022 року о 20 год. 20 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Між тим, викладене в протоколі не відповідає фактичним обставинам, які відображені на відеозаписах долучених до протоколу.

Приєднані до справи відео файли не містять даних про факт керування ОСОБА_1 автомобілем.

Аналізуючи докази, які маються в матеріалах справи, приходжу до висновку, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності у ОСОБА_1 на момент його огляду ознак сп`яніння, а тому його винуватість за ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом.

Недоведеність винуватості особи в даному випадку охоплюється такою підставою для закриття як відсутність складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За відсутності належних, допустимих та достовірних доказів наявності події та складу адміністративного правопорушення справа підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 діб до Полтавського апеляційного суду області через Київський районний суд м. Полтави.

Суддя: В.М. Шиян