КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ковальська В.В., за участю захисника Волошина Я.С., потерпілої ОСОБА_1 , представника потерпілої Кожуховського О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 серпня 2021 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 серпня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Згідно з постановою судді, 21 липня 2021 року о 15 год. 20 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем "Ауді А8" д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Павлівська, 23, в м. Києві, під час виїзду заднім ходом з місця парковки, не впевнився в безпечності свого маневру, здійснив зіткнення з транспортним засобом "Ауді", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 10.9; 2.3 (б) ПДП України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 серпня 2021 року, постановити нову постанову, якою закрити адміністративне провадження щодо нього за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що суд не взяв до уваги, що вказані в постанові судді вимоги п.п. 10.9, п. 2.3. б ПДР України, які порушив ОСОБА_2 , і які, на думку судді, перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням даної ДТП, також стосуються і іншого водія - ОСОБА_1 , яка також є винуватицею даного ДТП.

Не взято судом до уваги і не надано належної оцінки тим обставинам, що, рухаючись заднім ходом, водій ОСОБА_2 переконався у відсутності будь-якої перешкоди, автомобіля ОСОБА_1 не було на місці ДТП перед початком руху водія ОСОБА_2 , тобто ОСОБА_1 бачила початок маневру ОСОБА_2 , а тому була зобов`язана зупинити свій транспорт або об`їхати його, не створюючи перешкод для інших учасників.

В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_2 вказує, що повздовжня подряпина, довжиною до 10 см, немає ніякого відношення до дотику його машини, яка рухалась перпендикулярно до автівки Ауді А8, яка, як зазначено в пояснені ОСОБА_1 , стояла 1-2 хвилини в черзі до світлофора. Ця подряпина лягла в основу вимоги ОСОБА_1 про перефарбування обох дверей з відповідними наслідками. У протоколі поліції також вказано, що точковий дотик (що видно на фото) відбився відповідно точно на бампері автівки ОСОБА_2 та автівки ОСОБА_1 на декоративній планці, не зробивши при цьому ніяких вм`ятин.

Апелянт вказує, що рухаючись повільно заднім ходом він контролював всю ситуацію і зайняв уже більшу половину проїзної частини, що видно на фото, але раптом позаду зупинилась автівка ОСОБА_1 на дуже близькій відстані від його автівки. Він припинив рух, та застосував ручні гальма, знявши ногу з гальмівної педалі. В цей момент, оскільки його автівка була під невеликим укліном і важить понад дві тони, трохи дала віддачу назад (це звичайна ситуація при переході з гальмівної педалі на ручні гальма, враховуючи уклін) і цього було достатньо, щоб відбувся контакт. Ця віддача назад коливається в межах 3-5 см. Це свідчить про те, що ОСОБА_1 грубо порушила ПДР, не витримавши дистанцію і зупинилась в безпосередній близькості до автомобіля ОСОБА_2 , чим порушила п.13.1, п. 2.3(б) та п.2.3 (д) ПДР України.

Заслухавши поясненнязахисника Волошина Я.С., який підтримав апеляційну скаргу, пояснення потерпілої ОСОБА_1 та її представника Кожуховського О.В.,які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволена бути не може, а постанову судді необхідно залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 серпня 2021 року, про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 210772 від 21 липня 2021 року, схемою місця ДТП від 21 липня 2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Так, із письмових пояснень ОСОБА_1 убачається, що вона 21 липня 2021 року о 15 год. 19 хв. керуючи автомобілем "Ауді" д.н.з. НОМЕР_2 в м. Києві рухалась по вул. Павлівській зі сторони вул. Чорновола з невеликою швидкістю, наближаючись до перехрестя зі світлофором, зупинилась в черзі машин, які зупинились на червоний сигнал світлофора. Простоявши близько 1-2 хвилин на місці на дорозі напроти будівлі за адресою вул. Павліченка, 23, відчула сильний звук та удар в правий бік автомобіля. Зрозумівши, що в її автомобіль, рухаючись заднім ходом, в`їхав автомобіль Ауді з н.з. НОМЕР_1 , вона увімкнула аварійний сигнал в автомобілі та викликала поліцію.

Такі ж пояснення потерпіла ОСОБА_1 надала і під час апеляційного розгляду.

З письмових пояснень ОСОБА_2 убачається, що він 21 липня 2021 року о 15 год. 20 хв., керуючи автомобілем Ауді А8 н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Павлівська, 23, здавав назад з парковки, не помітив як під`їхала ззаду машина, зачепив цю машину, зробив незначне ушкодження (ЛФП).

Згідно з п. 2.3 (б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, окрім іншого, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

А п. 10.9 ПДР України передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

У даному випадку водій автомобіля Ауді А8 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , виїжджаючи з парковки та рухаючись заднім ходом, повинен був дотриматись вимог п. 2.3 (б) та п.10.9 ПДР України, чого він не зробив.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 2.3 (б) та п.10.9 ПДР України сталося зіткнення керованого ним автомобіля Ауді А8 н.з. НОМЕР_1 з автомобілем "Ауді" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Посилання апелянта на порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 13.1, п. 2.3 (б) та п. 2.3 (д) ПДР України є безпідставними, оскільки дослідженими у справі доказами встановлено, що водій автомобіля "Ауді" д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 своїми діями не створювала загроз безпеці дорожнього руху, не порушувала вимог ПДР України щодо дотримання дистанції та безпечного інтервалу та не порушила загальних вимог щодо уважності та необхідністю стеження за дорожньою обстановкою, а зіткнення автомобілів сталося внаслідок недотримання водієм автомобіля Ауді А8 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 вимогп. п. 2.3 (б), 10.9 ПДР України.

При цьому пояснення апелянта щодо обставин ДТП, викладені у доповненнях до апеляційної скарги та відповідні доводи, зокрема, про те, що водій ОСОБА_1 бачила початок маневру ОСОБА_2 , а тому була зобов`язана зупинити свій транспорт або об`їхати його не створюючи перешкод для інших учасників, є неспроможними, як такі, що не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та не відповідають вимогам закону.

Отже, порушення водієм автомобіля Ауді А8 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 вимог п. п. 2.3 (б), 10.9 ПДР України, яке призвело до зіткнення транспортних засобів, перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з наслідками у виді пошкодження транспортних засобів, відтак висновок, викладений у постанові судді районного суду, про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим.

Виходячи з наведеного, суддя апеляційного суду не вбачає підстав для скасування постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 серпня 2021 року про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закриття провадження у справі за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 серпня 2021 року про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська

Справа №761/28613/21

Провадження №33/824/1092/2022

Суддя у І інстанції Голуб О.А.

Доповідач Ковальська В.В.