провадження № 33/824/2057/2022 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Березовенко Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 липня 2022 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 000 н.м.д.г., що становить 17 000 гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що апелянт не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а лише був незгодний проходити огляд за допомогою пристрою «Драгер», щодо правильної роботи якого були сумніви. Апелянт наголошує, що він надав згоду на проходження такого огляду в медичній установі та сів у поліцейський автомобіль для слідування у медичну установу. При цьому зазначає, що дані обставини може підтвердити свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та це має бути відображено на повному відео з боді камери поліцейського. Разом з тим зазначає, що поліцейські так і не доставили його до медичної установи, після чого знову доставили на вулицю Волгоградську, де склали адміністративний протокол.

Також вказує, що поліцейськими не було залучено жодного свідка чи письмових показів свідків щодо того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.

Окрім того, вказує, що суд першої інстанції не розглянув клопотання ОСОБА_1 про допит свідка та дослідження повного відео з боді-камери поліцейського.

Апелянт належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Так, згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 15 жовтня 2021 року о 02 год. 28 хв. по вул. Волгоградській, 18 у м. Києві керував автомобілем марки «Siat», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку, що зафіксовано на боді-камеру. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 жовтня 2021 року о 02 год. 28 хв. по вул. Волгоградській, 18 у м. Києві, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Siat», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку, що зафіксовано на боді-камеру АА-00257.Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

До протоколу долучено відеозапис з бодікамери працівника поліції АА-00257 (а.с. 5).

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 .

До протоколу на окремому аркуші додано пояснення ОСОБА_1 , в яких, зокрема, останній зазначив, що він «з протоколом не згідний» (а.с.4).

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції № 1452/735 ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

За змістом п. 6 розділу І Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (п. 7 розділу І Інструкції № 1452/735).

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги та встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАПза наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються доданими в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 207170 від 15 жовтня 2021 року (а.с. 1);

- направленням від 15 жовтня 2021 року на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2);

- відеозаписом з нагрудної камери АА-00257 працівників поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, (а.с. 5).

За змістом апеляційної скарги, апелянт не заперечував факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`ягніння на місці зупинки, проте зазначав, що не заперечував пройти такий огляд у медичному закладі, навіть сів до автомобілю поліції.

Так, за наявним у матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції (чотирьох відео файлів) встановлено, що 15 жовтня 2021 року працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 причину зупинки, а саме: висока швидкість автомобіля марки «Siat», д.н.з. НОМЕР_1 під час руху та відсутність ввімкнення покажчиків повороту при його здійсненні. Як вбачається з відео, спочатку ОСОБА_1 озвучив відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та вимагав складення протоколу. Після чого ОСОБА_1 заявив про бажання проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Надалі, після тривалих сперечань з інспекторами, не бажаючи покидати власний автомобіль, ОСОБА_1 погодився проїхати до лікаря в службовому автомобілі працівників патрульної поліції. Утім, як вбачається з даного відео, під час руху автомобіля апелянт намагався вийти з нього під час руху, внаслідок чого інспектор поліції був вимушений зупинити автомобіль. На місці зупинки службового автомобіля ОСОБА_1 знову запропонували проїхати до медичної установи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду. Після його відмови інспектором патрульної поліції складено протокол про порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, з відеофайлу вбачається, що 15 жовтня року працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення та зачитали ОСОБА_1 фабулу протоколу.

Врахувавши вищезазначене, суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи апелянта щодо відсутності його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що спростовується відеозаписом з боді-камери поліцейського.

Вказані докази по адміністративній справі отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксований відеозаписом, що відповідає положенням ст. 266 КУпАП. Відповідно - відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності встановлення цих обставин.

На переконання суду, вказані докази беззаперечно доводять те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.

Посилання апелянта в поясненнях до протоколу на те, що працівниками патрульної поліції було відмовлено на прохання надати правову допомогу також спростовується відеозаписом з боді-камери, який міститься в матеріалах справи. Так, як вбачається з вказаного відеозапису, інспектор поліції, яка супроводжувала ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду, роз`яснила право на звернення до адвоката та можливість залучення його та участі при огляді на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Окрім того, поліцейською було наголошено, що ОСОБА_1 не був затриманий, їде на огляд в добровільному порядку, а відтак має доступ до засобів зв`язку та не обмежений в можливості зв`язатися з адвокатом.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, підвищена жвавість (рухливість) виявлені працівниками поліції 19 липня 2021 року у апелянта в розумінні п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Окрім того, заявляючи клопотання про допит ОСОБА_2 в якості свідка, ОСОБА_1 обґрунтовував його тим, що даний свідок може підтвердити те, що водій надав згоду на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичній установі та те, що ОСОБА_1 сів у автомобіль поліції, який мав доставити його до медичної установи для проходження такого огляду.

Однак апеляційний суд вважає дане клопотання таким, що не підлягало задоволенню, оскільки обставини, які, на думку ОСОБА_1 міг повідомити суду свідок, підтверджуються відеозаписом з боді-камери поліцейського та під сумнів судом не ставилися.

При цьому посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не було досліджено повний відеозапис з боді-камери поліцейського, є припущенням апелянта, яке не підтверджується жодними належними та допустимими доказами. Натомість, як вбачається з матеріалів справи, відеозапис з боді-камери АА-00257, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 207170 від 15 жовтня 2021 року, є повним та саме цей відеозапис був предметом дослідження судом першої інстанції.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови суду та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції справу розглянуто повно, об`єктивно та всебічно, а висновки суду щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

Отже, відсутні підстави для скасування постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП та задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 08 липня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 000 н.м.д.г., що становить 17 000 гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Березовенко