Справа № 642/2952/21
Провадження № 3/642/1082/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 червня 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Гримайло А.М., розглянувши матеріали, що надійшли з управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм в КП «КВБО», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ст.124, 122-4 КУпАП, суд -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії ААБ № 103166 від 07 травня 2021 року, гр. ОСОБА_1 , 22 квітня 2021 року о 09 год. 35 хв., в м. Харкові по вул. Золочівській , біля буд. 24, керував трактором, державний номерний знак НОМЕР_1 , , не обрав безпечної дистанції та здійснив наїзд на транспортний засіб «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_2 ,в результаті чого були завдані механічні пошкодження, чим було спричинено матеріальну шкоду. Після того, як ОСОБА_1 став учасником ДТП, до якого він причетний, останній покинув місце дорожньо-транспортної пригоди.

Тим самим ОСОБА_1 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, тобто правопорушення, за яке передбачена відповідальність згідно зі ст. 124 КУпАП, та п.2.10а Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення, за яке передбачена відповідальність згідно зі ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні 31 травня 2021 року суддею протокольною ухвалою задоволено клопотання ОСОБА_1 , та визнано обов`язковою явку потерпілого ОСОБА_2 у наступне судове засідання, яке призначене на 14 год. 30 хв. 22 червня 2021 року.

Потерпілий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення розгляду справи повідомлений належним чином, в тому числі і за допомогою СМС повідомлень, про що в матеріалах справи міститься відповідні довідки про доставку таких. До суду жодних заяв та клопотань з процесуальних питань не надав.

22 червня 2021 року в судовому засіданні, ОСОБА_1 заперечував свою участь у зазначеній в протоколах про адміністративні правопорушення дорожньо-транспортній пригоді. Пояснив, що в зазначеній в протоколі день та час, разом із напарниками працював на тракторі за адресою: м. Харків, вул. Золочівска, біля буд. 24, та вивозили сміття. В цей час до них підійшли, раніше йому не знайомі чоловіки на підпитку, серед яких був ОСОБА_2 , та останній заявив, що йому пошкодили автомобіль трактором. На заперечення ОСОБА_1 та його напарників, щодо не причетності до вказаної події не реагував. Після огляду трактору, разом із ОСОБА_2 , впевнились, що ніяких пошкоджень той не має. Тоді ОСОБА_1 , запропонував викликати патрульну поліцію, на що ОСОБА_2 не відреагував. Після чого ще деякий час ОСОБА_1 працював поблизу буд. 24 по вул. Золочівській, патрульна поліція за цей час на місце не приїжджала. Після того, як ОСОБА_1 виконав запланований об`єм робіт, поїхав з того місця.

В судове засідання з`явилася свідок зазначених подій ОСОБА_3 , яка у зазначений в протоколі день та час була присутня та допомагала з прибиранням сміття. Суду пояснила, що весь час, разом з іншими працівниками перебувала біля ківша трактора та впевнена, що пошкодити будь-який інший транспортний засіб було не можливим, оскільки це б побачила вона та інші робітники. Крім того подряпини на транспортному засобі, які їм показав ОСОБА_2 , знаходились на його припаркованому автомобілі з іншої сторони від дороги, по якій рухався ОСОБА_1 .

Враховуючи неявку потерпілого у судові засідання з неповажних причин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 . При цьому суд критично оцінює процесуальну поведінку ОСОБА_2 , явка якого визнана судом обов`язковою та вважає, що особа не зацікавлена в результаті розгляду справи та в повному обсязі покладається на розсуд суду під час постановлення рішення.

З метою уникнення затягування розгляду справи, справа розглядається за наявними в ній письмовими доказами.

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень повністю не визнав, оскільки не скоював ДТП, не був її учасником та не залишав місця ДТП.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складів інкримінованих йому адміністративних правопорушень, дослідивши письмові докази, наявні у справі та заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та думку його захисника, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП повинен, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Працівниками поліції визначено порушення ОСОБА_1 п. 13.1. та 2.10а ПДР.

Відповідно до п. 13.1. ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до підпункту (а) пункту 2.10 Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху визначено поняття залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Відповідно до п. 8 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП. Остання зобов`язана вжити всіх можливих заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення в найкоротший строк, але не більше двох місяців.

Розшук осіб, що зникли з місця ДТП, здійснюється шляхом використання баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, відкритих джерел інформації, надсилання запитів про отримання необхідних фото- та/або відеофіксацій відповідної пригоди, виклику осіб для прибуття до підрозділу або відвідування їх за місцем проживання (перебування), роботи.

При встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводиться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація.

Однак матеріали справи не містять жодних даних про те, що працівниками поліції вживались вищенаведені заходи щодо розшуку саме ОСОБА_1 та транспортного засобу, яким він керував, у зв`язку з обґрунтованою підозрою про причетність до вчинення ДТП 22 квітня 2021 року о 09 го. 35 хв. в м. Харкові біля буд. 27 по вул. Золочівській.

З письмових пояснень ОСОБА_2 , доданих до протоколу, зазначено, що він 22 квітня 2021 року о 09 год. 35 хв., знаходився біля свого будинку № 24 по вул. Золочівській та розмовляв зі своїм знайомим, в цей час побачив, як трактор, рухаючись заднім ходом, допустив зіткнення з його автомобілем «Skoda Fabia», який був припаркований. Після чого ОСОБА_2 підійшов до водія трактору та повідомив йому про це, на що останній все заперечував.

Суд вважає дані пояснення такими, що не можуть бути покладені в основу висновку причетності ОСОБА_1 до скоєння ДТП, оскільки не містять будь-яких ідентифікуючих ознак щодо транспортного засобу, який скоїв ДТП, які в свою чергу поряд з іншими доказами могли вказувати на причетність саме ОСОБА_1 до даної ДТП.

Суд також звертає увагу, що належним чином дії працівників поліції щодо проведення огляду автомобілів, які могли бути учасниками ДТП, із дотримання процедури такого огляду не зафіксовані та матеріали справи не містять таких доказів.

До матеріалів справи також не додано жодних фото або відеодоказів, не зазначено очевидців дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як зазначено в ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Відповідно до загальних положень КУпАП, суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення та здійснювати перекваліфікацію дій порушника. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, відсутність в матеріалах справи будь-яких належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 , суд вважає, що працівниками поліції не доведено причетність ОСОБА_1 до скоєння ДТП, тому суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З приводу протоколу серії ААБ № 103167 від 07 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП слід зазначити наступне.

Суб`єктивна сторона правопорушення, а саме психічне ставлення суб`єкта правопорушення до протиправної дії (бездіяльності) і її наслідків, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, характеризується наявністю умислу у його вчиненні.

Згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Звинувачуючи особу у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, яке характеризується умисними діями, орган поліції має надати докази такого умислу.

В даному випадку відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, що охоплює вину, мотив і мету поведінки особи, оскільки ОСОБА_1 не усвідомлював протиправний характер своєї дії та не передбачав її шкідливі наслідки, не бажав та навіть не допускав їх настання та, як прийшов до висновку суд, не скоював ДТП.

Відповідно до вимог чинного адміністративного законодавства, а саме ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки усіх доказів по справі.

Судом не встановлено в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Постанова судді про притягнення до адміністративної відповідальності згідно зі статтею 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно зі ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, про необхідність закриття провадження у справіз а відсутністю складу інкримінованих адміністративних правопорушень в діях ОСОБА_1 .

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 10, 245, 247, 251, 252, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 303 КУпАП термін пред`явлення постанови до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя: А.М. Гримайло