Справа № 525/408/21
Провадження №3/525/231/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2021 Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Прасол Я.В., розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

в с т а н о в и в:

05.04.2021 до Великобагачанського районного суду Полтавської області надійшли з ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №633406 від 02.04.2021, 02.04.2021 о 19 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_1 , за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно свого брата громадянина ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в його сторону нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю гр. ОСОБА_2 . Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Розгляд справи було призначено на 06.04.2021 та відкладено на 12.04.2021, 26.04.2021, 11.05.2021, 21.05.2021, 03.06.2021, 09.06.2021, 14.06.2021, 17.06.2021, 23.06.2021, 30.06.2021, з поважних причин.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 судом направлялися судові повістки за зареєстрованим місцем проживання останнього, рекомендованими листами з повідомленням. Повідомлення про дату та час розгляду справи розміщувалися на офіційному веб-сайті «Судова влада України». ОСОБА_1 повідомлявся про місце, дату та час судового розгляду телефонограмами. 26.04.2021, 21.05.2021, 03.06.2021, 09.06.2021 судом виносилися постанови про примусовий привід ОСОБА_1 у судове засідання, постанови про привід виконані не були.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явився 11 травня 2021 року та надав пояснення про те, що дійсно 02.04.2021 вони з ОСОБА_2 вживали алкоголь та між ними виникла сварка, зараз вони помирилися.

Розгляд справи було відкладено для виклику в судове засідання потерпілого ОСОБА_2 , останній жодного разу до суду не з`явився.

У судове засідання 30.06.2021 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені, у тому числі, ст.173-2 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції ООН про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення. Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95від 19.06.2001, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Завданнями КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

З матеріалів справи встановлено, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 достовірно відомо про факт складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та подальший розгляд справи у Великобагачанському районному суді Полтавської області. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ухиляється від явки до суду.

Незважаючи на вказані обставини, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 станом розгляду справи не цікавиться. За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 надав пояснення по справі безпосередньо у судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №633406 від 02.04.2021 (а.с.1), рапортом ст. інспектора ВП №3 від 02.04.2021 (а.с.2), письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 (а.с.3), письмовими поясненнями гр. ОСОБА_2 (а.с.4), письмовими поясненнями гр. ОСОБА_3 (а.с.5), терміновим заборонним приписом (а.с.6).

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Другим реченням цієї статті визначено засоби, якими встановлюються ці дані, що можуть бути доказами по справі.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , суд вважає визнання вини, щире каяття.

Обставиною, що обтяжує відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суд вважає вчинення адміністративного правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України). Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи суть та характер правопорушення, яке в даному випадку за своєю суттю є незначним, з матеріалів справи встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності у ході сварки виражався нецензурною лайкою в адресу свого брата ОСОБА_2 , те, що негативних наслідків від дій ОСОБА_1 не настало, враховуючи малозначність вчиненого конкретного (саме в межах розгляду даної адміністративної справи) адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що при таких встановлених судом обставинах є передбачені законом підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.173-2 КУпАП, в порядку ст.22 КУпАП, і необхідно обмежитись усним зауваженням. При цьому суд вважає, що за вищевказаних обставин конкретного правопорушення, вказані висновки повністю відповідають принципу індивідуалізації відповідальності та є справедливими (з огляду на обставини справи) по відношенню до особи, відносно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення (тобто ініційовано процедуру притягнення до адміністративної відповідальності).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.61 Конституції України, ст.ст. 9, 22, 23, 33, ч.1 ст.173-2, 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП, суддя,

у х в а л и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.173-2 КУпАП в порядку ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по адміністративній справі №525/408/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - закрити.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Я.В. Прасол