Справа № 635/8577/21
Провадження № 3/635/2738/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Назаренко О.В.

за участі секретаря судового засідання Шевченко В.С.,

прокурора Мельничук О.О.,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 172-6 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення №589 від 20 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 , будучи особою, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій депутата Харківської обласної ради VII скликання, являючись відповідно до абз. 15 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-УІІ суб`єктом декларування, та, будучи відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті З Закону №1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам ч. 1 ст.46 вказаного Закону подав 04.01.2021 о 14:48 завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням), на суму 1027450,00 грн., що відрізняються від достовірних на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №590 від 20 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 , будучи особою, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій депутата Харківської обласної ради VII скликання, являючись відповідно до абз. 15 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-УІІ суб`єктом декларування, та, будучи відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті З Закону №1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам ч. 1 ст.46 вказаного Закону подав 30.03.2021 о 15.47 завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік (після звільнення), на суму 1027450,00 грн., що відрізняються від достовірних на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Постановою від 17 грудня 2021 року справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст. 172-6 КУпАП (справа №635/8577/21, провадження № 3/635/2738/2021) об`єднано в одне провадження зі справою про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП (справа 635/8579/21, провадження № 3/635/2739/2021), присвоївши об`єднаній справі №635/8577/21, провадження № 3/635/2738/2021.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення не визнав та пояснив, що діти за цією адресою постійно не проживають і надав документи щодо іншого місця проживання дітей.

Прокурор Мельничук О.О. в судовому засіданні підтримав обставини, викладені у протоколах, просив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Суд, вислухавши прокурора, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до вимог частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за частиною 4 статті 172-6 КУпАП настає у разі подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування,

З матеріалів справи вбачається, що 25.11.2015, тобто з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією на І сесії Харківської обласної ради VII скликання, ОСОБА_1 набув повноважень депутата Харківської обласної ради VII скликання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - депутат місцевої ради) є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України.

Згідно з ч. ч. 1,2 от. 4 вказаного Закону депутат місцевої ради набуває свої повноваження в результаті обрання його до ради відповідно до Закону України "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів"; повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої

сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради або ради, до складу якої його обрано.

На І сесії Харківської обласної ради VIII скликання, яка відбулася 11.12.2020, тобто з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією, визнано повноваження депутатів VIII скликання цієї ради, серед яких ОСОБА_1 відсутній.

Таким чином, 11.12.2020 у ОСОБА_1 припинено повноваження депутата Харківської обласної ради.

Відповідно до ч. З ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» визначено, що на депутатів місцевих рад поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом № 1700-VII.

Статтею 2 Закону №1700~УІІ встановлено, що відносини, що виникають у сфері запобігання корупції, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, цим та іншими законами, а також прийнятими на їх виконання іншими нормативно- правовими актами.

Відповідно до п. п. 1,2 Форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженої рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, форма декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, складається з правил заповнення форми декларації та шістнадцяти розділів, у яких суб`єкт декларування зазначає інформацію про себе, членів своєї сім`ї, інших осіб та об`єкти декларування згідно із Законом України "Про запобігання корупції". На початку декларації розміщується текст такого змісту: "Правила заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Згідно з ч. 1 ст. 51-3 Закону №1700-УІІ повна перевірка декларації полягає у з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення чи необґрунтованості активів і може здійснюватися у період здійснення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності.

За результатами проведеної НАЗК перевірки складено Довідку від 06.08.2020 № 308/21та Довідку №309/21 та Обґрунтований висновок щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, від 10.08.2021.

Відповідно до вказаного Обґрунтованого висновку НАЗК ОСОБА_1 у декларації зазначив недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на загальну суму 1027450 грн., або понад 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації (перед звільненням та після звільнення).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону № 1700-УІІ у декларації зазначаються відомості про: прізвище, ім`я, по батькові, число, місяць і рік народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта громадянина України, суб`єкта декларування та членів його сім`ї, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі суб`єкта декларування та членів його сім`ї (у разі формування такого унікального номера), реєстроване місце їх проживання.

Так, як вбачається з Обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, від 10.08.2021, у розділі 2.2 Інформація про членів сім`ї суб`єкта декларування» декларації (перед звільнення та після звільнення) ОСОБА_1 не зазначив відомості щодо членів сім`ї (дочок) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, із вищезазначеного висновку вбачається, що ОСОБА_1 під час заповнення у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації (перед звільненням та після звільнення) не зазначив відомостей про об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , який відповідно до інформації, наданої ОСОБА_4 (матір`ю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ), використовується членами сім`ї (дочками ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ) як фактичне місце їх проживання.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 15.09.2018 № 4340 ринкова вартість квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , становить 1026000 грн. а отже, згідно Обгрунтованого висновку щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 10.08.2021 недостовірні відомості у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» вказаної декларації відрізняються від достовірних на суму 1026000 грн.

Також, з протоколів про адміністративне правопорушення №589 та №590 від 20 жовтня 2021 року та Обгрунтованого висновку щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 10.08.2021 вбачається, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_8 (дружина ОСОБА_1 ) є одним із засновником ТОВ «Оптор» (), якій також належать корпоративні права вказаного товариства вартістю у грошовому вираженні 1450 грн. Однак, у розділі 8 «Корпоративні права» декларації за 2020 рік (перед звільнення) суб`єкт декларування ОСОБА_1 не зазначив відомостей про корпоративні права члена сім`ї (дружини) у ТОВ «ОПТОР» () вартістю у грошовому вираженні 1450 грн., які відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань були наявні у неї станом на 31.12.2020. Таким чином недостовірні відомості у розділі 8 «Корпоративні права» декларації (перед звільненням) відрізняються від достовірних на суму 1450 грн.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Наданими документами, а саме поданою прокурором у судовому засіданні та дослідженою у судовому засіданні заявою ОСОБА_9 , яка відмовилася надавати пояснення, актом депутата Височанської селищної ради про місце проживання дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що в даному випадку не надано доказів постійного місця проживання дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_4 і встановити постійне місце їх проживання не видається можливим.

Крім того, матеріали справи не містять взагалі доказів, що зазначені особи є дітьми ОСОБА_1 .

Незважаючи на цю обставину, що ОСОБА_1 не заперечує такого факту, суд приходить до висновку, що постійне місце проживання дітей достовірно встановити неможливо, а тому обов`язку задекларувати квартиру за місцем проживання дітей за адресою АДРЕСА_4 , у ОСОБА_1 не виникло, як і не виникло обов`язку задекларувати будь-яке інше місце проживання дітей, оскільки як вбачається із поданих матеріалів, діти не мають постійного місця проживання за конкретною адресою протягом строку, встановленого законом для визначення їх місця проживання в розумінні необхідності декларування таких обставин згідно із законом.

Вимогами ст. 280 КУпАП, на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обов`язок з`ясувати не лише те, чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також питання винуватості особи у його вчиненні.

Вина є одним з елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Так, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це випливає з аналізу ст. 10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст. 11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати). Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки несвоєчасного подання декларації, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На таку позицію вказала судова палата у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суддею встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, оскільки у нього були відсутні мотиви вчинити порушення закону, він не бажав його порушити, поза його волею перебував свідомий допуск настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність вини, а відтак робить неможливим притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Відповідно до вимог статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень статті 9 Конституції України, та статті 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог частини 2 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення є необхідним застосування положення статті 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Долучені до справи докази, які вивчені суддею, не містять доказів, які доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-6 КУпАП, оскільки не містять будь-яких даних, що вказують на усвідомлення особою протиправного характеру вчиненої дії, передбачення шкідливих наслідків, бажання чи свідоме допущення їх настання.

За таких обставин, відповідно до статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в його діях відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-6 КУпАП

Керуючись ст.ст.247 п.1, 283, 284 КУпАП України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.4 ст.172-6 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях відсутність події і складу адміністративного правопорушення;.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Суддя О.В. Назаренко