Провадження № 3/742/988/21
Єдиний унікальний № 742/3369/21
Постанова
21 грудня 2021 року м. Прилуки
Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Коваленко А.В., за участі секретаря судових засідань Риндя Л.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Прилуках адміністративну справу, що надійшла від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 473709 від 06.09.2021 вбачається, що 06 вересня 2021 року, близько 00 год. 20 хв, в смт Ладан по вулиці Миру водій ОСОБА_1 керував мопедом HONDA DIO, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці, нечітка мова, жвава поведінка, від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, у встановленому законом порядку водій відмовився , чим порушив п.2.5 ПДР .
За вказане адмінправопорушення передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, при цьому пояснив, що він дійсно в вечірній час вийшов на вулицю щоб поставити свій мопед у якого були спущені колеса до гаража. Вийшовши до підїзду він почав штовхати мопед до гаража, який знаходиться поруч з будинком і в цей час під`їхали працівники поліції і звинуватили, що він керує мопедом, хоча двигун мопеда він не заводив, оскільки їхати на ньому неможливо із-за спущених коліс. Оскільки він не їхав на мопеді то і відмовився проходити обстеження.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вище зазначеного адміністративного правопорушення додані наступні докази :
протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 473709 від 06.09.2021 в якому зазначено, що 06 вересня 2021 року, близько 00 год. 20 хв, в смт.Ладан по вулиці Миру водій ОСОБА_1 керував мопедом HONDA DIO, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці, нечітка мова, жвава поведінка ,від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, у встановленому законом порядку водій відмовився , чим порушив п.2.5 ПДР (а.с.2).
Відеозапис з події фіксації правопорушення на якому відображено, що працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти обстеження на стан наркотичного сп`яніння на що останній відмовляється.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до статті 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням ( проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративне правопорушення (проступок) характеризується низкою ознак. Це, насамперед, діяння, поведінка, вчинок людини, дія чи бездіяльність, а також акт зовнішнього вияву ставлення особи до реальної діяльності інших людей, суспільства, держави. Закону непідвладні переконання, думки людей, якщо вони не знайшли зовнішнього вияву.
Діяння визнають адміністративним правопорушенням за наявності чотирьох ознак: суспільної шкідливості, протиправності, вини й адміністративної караності.
Суспільна шкідливість дії чи бездіяльності означає, що вона заподіює або створює загрозу заподіяння шкоди об`єктам адміністративно-правової охорони, які передбачено в ст. 9 КпАП.
Протиправність означає, що дію чи бездіяльність прямо заборонено адміністративно-правовими нормами. Ознака протиправності вказує також на неприпустимість аналогії закону, що сприяє зміцненню законності, виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності за діяння, не передбачені законодавством про адміністративні правопорушення.
Адміністративним правопорушенням (проступком) може бути тільки винне діяння.
Вина полягає в психічному ставленні особи до діяння та його шкідливих наслідків і може бути умисною або необережною.
Адміністративні правопорушення (проступки) розрізняють за специфічними ознаками, властивими їх об`єктивній і суб`єктивній сторонам.
Склад адміністративного правопорушення це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об`єкту, об`єктивній і суб`єктивній сторонам та суб`єкту правопорушення.
Основною й обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є протиправне діяння, відсутність якого виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення. Всі інші ознаки мають факультативний характер.
Місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку можуть бути обов`язковими ознаками, якщо їх включено до конкретного складу проступку (наприклад, окремі діяння визнають адміністративними правопорушеннями лише в разі вчинення їх у громадському місці, часто в диспозиціях вказують на спосіб вчинення проступку грубе, злісне порушення, прихована передача тощо). В інших випадках їх можуть визнавати обставинами, що пом`якшують або обтяжують відповідальність (наприклад, вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин обтяжує адміністративну відповідальність).
Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов`язаний з його вчиненням психічний, стан особи. До ознак, властивих суб`єктивній стороні, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.
Вина основна й обов`язкова ознака суб`єктивної сторони будь-якого адміністративного проступку. Це психічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння та його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності.
Адміністративне правопорушення визнають вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії (бездіяльності), передбачала її шкідливі наслідки й бажала їх або свідомо допускала їх настання. Усвідомлення протиправного характеру діяння та передбачення шкідливих наслідків становлять інтелектуальні ознаки умислу, а бажання або свідоме допущення наслідків вольову ознаку.
Адміністративне правопорушення визнають вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії (бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення (самовпевненість), або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла передбачити (недбалість). Якщо поняття умислу пов`язано з психічним ставленням особи до свого діяння та його наслідків, то під час визначення необережності до уваги беруть лише ставлення до шкідливих наслідків.
Виходячи з аналізу вище зазначеної норми, складовою частиною адміністративного правопорушення є вина (умисел або необережність) дія чи бездіяльність.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення останнім п. 2.5 ПДР , а саме: за відмову пройти обстеження на стан сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Також з показань ОСОБА_1 наданих в судовому засіданні та відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження на стан сп`яніння на пропозицію працівників поліції, натомість відомості про керування ОСОБА_1 мопедом відеозапис не містить.
З метою з`ясування, обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом судом вживалися заходи для виклику в судове засідання поліцейського, який фіксував подію адміністративного правопорушення, але останні в судове засідання не з`явився.
Надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 473709 від 06.09.2021, суд констатує, що останній містить лише інформацію про вчинене ОСОБА_1 правопорушення , а відомості викладені в ньому не підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами.
Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Таким чином, суд констатує, що наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів не достатньо для доведення обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а сам факт відмови від обстеження на стан сп`яніння без доведення факту керування транспортним засобом не містить складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП.
Інші належні та допустимі докази, що підтверджують вчинення особою правопорушення п. 2.5 ПДР , за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні, що позбавляє суд можливості вирішити питання про наявність в діях ОСОБА_1 зазначеного складу правопорушення.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі вищевикладеного, ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, суддя -
Провадженя в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.
Суддя А.В.Коваленко