Справа № 297/2523/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2021 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Феєр І.С., у відсутності учасників судового розгляду, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/205/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 22. 11. 2019.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Сватове, Луганської області, мешканка АДРЕСА_1 , неодружена, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, інспектор прикордонного контролю 2 категорії 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби «Лужанка» (тип А) відділу прикордонної служби «Лужанка» І категорії (тип Б), визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-18 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 405100 від 18. 11. 2019 та постанови судді від 22. 11. 2019 вбачається, що ОСОБА_1 в період з 08 год. 03. 10. 2019 по 08 год. 04. 10. 2019 виконувала наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді «Перевірка документів» на напрямку виїзд з України в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Лужанка». Приблизно о 03 год. 20 хв. 04. 10. 2019 до кабінки паспортного контролю на напрямку «Виїзд» з України підійшло три пішоходи, які надали паспортні документи для оформлення, сержант ОСОБА_1 звірила фотокартки в паспортних документах з особами пред`явників, проте не здійснила якісну ідентифікацію відповідності фотокартки в паспортному документі з пред`явником та не помітила, що даний документ не належить пред`явнику. Як потім виявилось громадяни Рсійської Федерації ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перетнули державний кордон, пред`явив не свої особисті документи. В подальшому, вищезазначеним пішоходам надано дозвіл на перетинання державного кордону України і вони попрямували в напрямку державного кордону, чим порушила вимоги пункту 20 розділу 5, глави 2 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1261 від 19. 10. 2015, тобто вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-18 КУпАП, а саме здійснила порушення правил несення прикордонної служби.

-2-

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Берегівського районного суду Закарпатської області від 22. 11. 2019, а справу направити на новий розгляд до іншого суду. Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що суддя Гал Л.Л., як слідчий суддя розглядав клопотання слідчого про проведення допиту свідків слідчим суддею в судовому засіданні у кримінальному провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, а саме громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яких було 04. 10. 2019, незаконно переправлено через ПП «Лужанка», а тому вказаному судді досконало відомі всі обставини справи, а також обсяг і ступінь її вини, ще до розгляду даного протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначене викликає сумнів у неупередженості та об`єктивності вказаного судді при розгляді даної справи.

Будучи неодноразово належними чином повідомленою про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи щодо неї не з`явилися. Остання рухом справи не цікавилась, судову кореспонденцію отримувала, до суду в черговий раз не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення її прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції були дотримані в повному обсязі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 405100 від 18. 11. 2019 та постанови судді від 22. 11. 2019 вбачається, що ОСОБА_1 в період з 08 год. 03. 10. 2019 по 08 год. 04. 10. 2019 виконувала наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді «Перевірка документів» на напрямку «Виїзд» з України в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Лужанка». Приблизно о 03 год. 20 хв. 04. 10. 2019 до кабінки паспортного контролю на напрямку «Виїзд» з України підійшло три пішоходи, які надали паспортні документи для оформлення, сержант ОСОБА_1 звірила фотокартки в паспортних документах з

-3-

особами пред`явників, проте не здійснила якісну ідентифікацію відповідності фотокартки в паспортному документі з пред`явником та не помітила, що даний документ не належить пред`явнику. Як потім виявилось громадяни Рсійської Федерації ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перетнули державний кордон, пред`явив не свої особисті документи. В подальшому, вищезазначеним пішоходам надано дозвіл на перетинання державного кордону України і вони попрямували в напрямку державного кордону, чим порушила вимоги пункту 20 розділу 5, глави 2 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1261 від 19. 10. 2015.

Згідно з витягом з книги прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служи «Лужанка» (тип А) відділу прикордонної служби «Лужанка» І категорії (тип Б), сержант ОСОБА_1 належить до особового складу вказаного відділення.

Відповідно до витягу з книги прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служи «Лужанка» (тип А) відділу прикордонної служби «Лужанка» І категорії (тип Б), сержант ОСОБА_1 перебувала в особовому складі інспекторів з 08 год. 03. 10. 2019 по 08 год. 04. 10. 2019.

Протоколом прикордонно-представницької зустрічі від 23. 10. 2019 встановлено, що 04. 10. 2019 поблизу населеного пункту Татабань затримано двох осіб Російської Федерації, які при перевірці надали поліції Угорщини чужі паспортні документи громадян України, а також те, що затримані громадяни Російської Федерації незаконно перетнули українсько-угорський кордон по чужих паспортах через ПП «Лужанка».

Згідно наказу №1825-аг від 06. 11. 2019 за результатами службового розслідування прийнято рішення, в тому числі, про складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 172-18.

Згідно пояснень ОСОБА_1 від 18. 11. 2019 вбачається, що вона що дійсно 04. 10. 2019 о 03 год. 25 хв., допустила пропуск двох осіб по документах, які, як в подальшому виявилося, їм не належали. При цьому, не змогла пояснити чому це зробила, мабуть не була належно уважна.

Зі службової характеристики ОСОБА_1 вбачається, що за час проходження служби на посаді ОСОБА_1 зарекомендувала себе з позитивної сторони.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не встановлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 правил несення прикордонної служби та її винуватість у вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 172-18 КУпАП адміністративного правопорушення.

Що стосується доводів апеляційної скарги про наявність підстав для сумніву в об`єктивної і неупередженості судді Гала Л.Л. у розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-18 КУпАП, оскільки у провадженні даного судді перебували матеріали за клопотанням слідчого під час досудового розслідування кримінального провадження, то такі жодним чином не впливають на висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення.

Більш того, маючи будь-які сумніви у неупередженості судді Бондар С.В., зважаючи на її присутність в судовому засіданні, не була позбавлена можливості скористатись правом відводу, тим більше, що процесуальні права ОСОБА_1 були роз`яснені судом першої інстанції.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що в. о. начальника ВПС «Лужанка» І категорії (тип Б)

-4-

ОСОБА_5 був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками, передбаченого ч. 1 ст. 172-18 КУпАП адміністративного правопорушення, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що в. о. начальника відділу прикордонної служби «Лужанка» ОСОБА_5 при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи яких - небудь інших дій, які призвели до примусового підписання нею складеного щодо неї протоколу, - на такі дані також не вказується і в апеляційній скарзі.

З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що постанова судді є незаконною, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеними доказами.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнана винною у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 172-18 КУпАП адміністративного правопорушення.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова суду першої інстанції як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а подана адвокатом Бондар С.В. апеляційна скарга без задоволення.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанцій, у тому числі й про виклик свідків, та надати які-небудь докази у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги та спростування висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 22. 11. 2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-18 КУпАП, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: