Справа 573/984/21
Номер провадження 3/573/468/21
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2021 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Свиргуненко Ю.М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

10 червня 2021 року об 11 годині 37 хвилин по вул. Б. Хмельницького в м. Ворожба Сумського району Сумської області ОСОБА_1 , який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом ВАЗ-21033, д. н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння за згодою водія у встановленому законом порядку проводився з застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків. Таким чином ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

У судове засіданні ОСОБА_1 двічі не з`явився без повідомлення причин. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

З урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, сформованої у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження та що заявник має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді, вважаю за можливе розглянути матеріали адміністративної справи у відсутність останнього.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступних висновків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими судом письмовими матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №173948 від 10 червня 2021 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, результатом проходження тесту №351 на алкоголь від 10 червня 2021 року, згідно з якими у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності виявлена позитивна проба алкоголю 0,95% проміле, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВАБ №103889 від 10 червня 2021 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом особою, яка не має на це відповідно права керування, оптичним диском, на якому зафіксовано факт проходження медичного огляду особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також постановою Білопільського районного суду від 14 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Всі зазначені докази не викликають сумнівів у їх достовірності та допустимості.

Таким чином, суд, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин справи, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

При визначенні виду та міри стягнення суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, що тягне за собою потенційну небезпеку для учасників дорожнього руху, особу ОСОБА_1 , який ніде не працює, двічі протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень, проте належних висновків не зробив та продовжує вчиняти правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не виконав жодного судового рішення, яким до нього застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу, а також те, що санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачена можливість накладення альтернативних видів адміністративного стягнення у виді штрафу або арешту та приходить до висновку, що стягнення у виді арешту є таким, що буде сприяти запобіганню вчиненню останнім нових правопорушень.

Встановлюючи наявність підстав для одночасного із застосуванням арешту позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від №18 від 19 грудня 2008 року) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не має прав керування транспортними засобами, за що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВАБ №103889 від 10 червня 2021 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Крім того, згідно з довідкою ВП №1 (м. Білопілля) посвідчення водія у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відсутнє.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 прав керування транспортними засобами не має, посвідчення водія не отримував, суд не вбачає підстав для застосування до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення у виді позбавлення відповідного права.

Крім того, у даному випадку відсутні підстави застосування відносно ОСОБА_1 одночасно із застосуванням арешту конфіскації транспортного засобу з наступних підстав.

Санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачена можливість конфіскації транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Відповідно до наявного в матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 автомобіль ВАЗ-21033, д. н. з. НОМЕР_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , а відтак, підстави для прийняття рішення про конфіскацію у останнього вказаного транспортного засобу у суду відсутні.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, у виді адміністративного арешту без позбавлення права керування транспортними засобами та без конфіскації транспортного засобу.

У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення, на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 454 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 130, ст. ст. 33, 40-1, 245, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб без позбавлення права керування транспортними засобами та без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: