Справа № 462/811/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 лютого 2021 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ТзОВ « Міра і К», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , 09.02.2021 року о 09 год. 20 хв. перебуваючи на робочому місці водієм маршрутного таксі № 14 на зупинці по вул. Патона, 2, перевозив пасажирів понад 50 % місць автобуса, чим порушив вимоги постанови КМУ № 1236, а саме п.п. 10 п. 2, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши усі обставини справи у їх сукупності, дослідивши пояснення, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд зазначає, що вказане у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 348536 від 09.02.2021 року не утворює складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки відповідальність має індивідуальний (персоніфікований) характер, окрім цього, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, зокрема: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі, однак не вказані - прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є, суть адміністративного правопорушення (яка повинна відповідати ознакам складу правопорушення), що не вбачається із протоколу, більш того, матеріали адміністративної справи не містять жодного належного та допустимого доказу винуватості ОСОБА_1 , а сам протокол не є належним доказом винуватості особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом), що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Виходячи із наведеного, враховуючи вимоги п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд вважає, що порушене відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 44-3 п. 1 ч. 1 ст. 247, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ухвалив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя/підпис/ Н. М. Галайко

З оригіналом згідно.

Суддя: