Справа № 161/6470/21 Провадження №33/802/575/21 Головуючий у 1 інстанції:Присяжнюк Л. М.
Категорія:ч.1 ст.173-2 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А.. за участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Ніколаєнка О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 204 грн.

В дохід держави із ОСОБА_1 стягнуто 454 грн. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 02 квітня 2021 року об 15 год. 37 хв. перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив домашнє насильство психологічного характеру в сім`ї, а саме - висловлювався нецензурною лайкою в адресу співмешканки ОСОБА_2 , поводив себе агресивно, на зауваження не реагував, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю, та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає вищевказану постанову судді незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Вказує про те, що він проживає в одній квартирі з ОСОБА_2 , однак вони між собою не спілкуються. З приводу обставин, які мали місце 02.04.2021 року зазначає про те, що ОСОБА_2 розмовляла з дітьми і коли мова зайшла про купівлю планшету, то вона почала кричати на дітей. Тоді він втрутився у розмову з проханням припинити крики та пішов в свою кімнату. Після цього, ОСОБА_2 зайшла до його кімнати та почала висловлюватись в його адресу нецензурною лайкою. Такі обставини підтверджуються постановою судді Луцького міськрайонного суду від 01.06.2021 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Вказане судове рішення апеляційним судом було залишено без змін. Зважаючи на викладене, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому просить скасувати оскаржувану постанову судді та закрити справу на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Ніколаєнка О.А., який скаргу підтримав із наведених у ній підстав, приходжу до наступного висновку.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю.

Суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими та оціненими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №038848 від 02.04.2021 року; заявою та письмовим поясненням ОСОБА_3 , де вона зазначила, що ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство щодо неї, що проявлялось у вираженні нецензурними словами в її адресу, погрожував та ображав в присутності неповнолітніх дітей, виганяв з помешкання, а також іншими матеріалами справи.

Водночас, як вбачається ОСОБА_1 не заперечує про факт виниклого словесного конфлікту із ОСОБА_2 , який мав місце 02 квітня 2021 року за місцем їх проживання.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме - вчиненні домашнього насильства психологічного характеру щодо співмешканки ОСОБА_2 , оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Водночас, в ході апеляційного розгляду не знайшли свого логічного підтвердження будь-якими належними доказами доводи ОСОБА_1 про те, що це він лише зробив зауваження співмешканці ОСОБА_2 аби вона не кричала на дітей, проте вона почала висловлюватись в його адресу нецензурними словами.

Та обставина, що судовим рішенням ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, тобто за вчинення 02.04.2021 року щодо ОСОБА_1 домашнього насильства, не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні ним доведеного вищезгаданими доказами адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується, та не може бути в даному випадку доказом, який вказував би на відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Таким чином, усі інші доводи ОСОБА_1 , які викладені в апеляційній скарзі та наведені його захисником в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП шляхом закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - тобто у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить сторона захисту, апеляційний суд не вбачає.

А тому, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова судді щодо ОСОБА_1 , - без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2021 року щодо нього, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк