Справа № 355/376/21
Провадження № 3/355/235/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року

Суддя Баришівського районного суду Київської області Червонописький В.С., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ДПР18 №332894 вказано, що 18.03.2021 о 02:05 годині ОСОБА_1 на 77 км автодороги М-03 сполученням Київ-Харків керував транспортним засобом «MAN LE 12.220» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей, що не реагують на світло, неприродня блідність обличчя, поведінка, що не відповідає ситуації). Від проходження огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Зазначені дії особою, що склала протокол, визначено як порушення вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та вказав, що 18.03.2021 він не перебував в стані наркотичного сп`яніння.

Захисник ОСОБА_1 Савенко Євген Володимирович в судовому засіданні просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а також з наявними порушеннями під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і доданих до них матеріалах, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого.

Відповідно до абзацу п`ятого частини другої статті16 Закону України «Про дорожній рух», підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, у стані наркотичного сп`яніння. За вимогами пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130КУпАП передбачено адміністративну відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані, зокрема, наркотичного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження в встановленому порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Письмові пояснення, додані до протоколу, суд до уваги не бере, оскільки названі особи не допитувалася в судовому засіданні, їх покази не перевірялися процесуальним шляхом, відтак ці письмові пояснення не є допустимим доказом у справі, на що неодноразово звертав увагу Верховний Суд, а також згадані особи, як зазначалося, були свідками оформлення протоколів, а не свідками вчинення правопорушень.

За визначенням статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, насамперед, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 15.03.2019 у справі №204/2352/16-а).

При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).

Також судами вищих інстанцій неодноразово зверталася увага на те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, тому як і у кримінальному провадженні суд у справах про адміністративні правопорушення повинен бути неупередженим і безстороннім, а відтак не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, а судовий розгляд повинен провадитися виключно в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Недотримання таких засад означатиме неминуче перебирання судом на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що в свою чергу є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України», заява №16347/02, від 30.05.2013 у справі «Малофєєва проти Росії», заява №36673/04, від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії», заява №926/08, стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», постанови Київського апеляційного суду від 24.12.2019 у справі №761/26744/19, від 23.09.2019 у справі №753/9705/19 та інші, які є остаточними в подібній категорії справ).

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися, зокрема, на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62 Конституції України).

З огляду на усе неведене та відсутність доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, насамперед відсутність доказів керування ним автомобілем, що ним заперечується, тому суд за таких обставин вважає, що провадження у цій справі слід закрити на підставі пункту1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутності складу названого адміністративного правопорушення, оскільки матеріалами справи не доведено належними і допустимими доказами його винуватість у вчиненні названих правопорушень.

Керуючись статтею122-2, частиною першою статті 130 КУпАП та статтями 7, 9, 245-247, 251, 252, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову судді може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути опротестовано прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.С.Червонописький