МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 490/6604/21 Головуючий у суді І інстанції: Тішко Д.А.
Провадження № 33/812/380/21 Головуючий у суді апеляційної інстанції: Лисенко П.П.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 грудня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - Лисенка П.П.,
із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,
за участі:
представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Осипенко Оксаною Анатоліївною, на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2021 року, якою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, та позбавлення права керування всіма видами механічних транспортних засобів строком 1 (один) рік,

в с та н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №147423 від02 серпня 2021 року, 09 липня 2021 року о 16 год. 45 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "BMW 320" д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції у м. Миколаєві по вул. Лягіна, 20, який.
Як на думку працівників поліції, він знаходився в стані наркотичного сп`яніння, про що свідчили млява мова, та тремтіння пальців рук.
Згідно висновку щодо результатів медичного огляду від 09 липня 2021 року, наданого лікарем КНП «Миколаївський обласний центр психологічного здоров`я» - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 знаходився в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 "а" ПДР України.
У зв`язку з цим, було складено протокол про адміністративне порушення, який разом з іншими матеріалами адміністративної справи передано на розгляд до Центрального районного суду м. Миколаєва.
Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягненняу виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, та позбавлення права керування всіма видами механічних транспортних засобів строком 1 (один) рік та вирішено питання про стягнення судового збору.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_1 - Осипенко О.А. просила названу постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2021 року без змін, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржувану постанову, суддя районного суду дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази (дані протоколів про адміністративне правопорушення, дані відеозапису, висновок лікаря) не суперечать, а навпаки доповнюють один одного і є переконливими та підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України; наявність у діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Перевіривши під час апеляційного розгляду докази у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що висновок суду 1 інстанції підтверджується наданими доказами, є вірним та обґрунтованим.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух», п. 1.1 п. 1.10. Правил дорожнього руху (далі Правила) єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють названими Правилами, а встановлені ними норми та приписи розповсюджуються на усіх водіїв транспортним засобів, що здійснюють керування ними.

Зокрема, водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно із пунктом 2.4 Правил дорожнього руху, що затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі Правила), водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил на вимогу поліцейського.

Згідно пункту 2.9 (а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 Правил).

Невиконання вказаних правил утворюють склад правопорушень, передбачених статтею 122-2 , частини 1 статті 130 КУпАП.

Положеннями статті 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Згідно частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскаржена постанова судді відповідає наведеним положенням закону та судовій практиці.

Відповідно до частин 1, 2 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вимоги до протоколу про адміністративне порушення викладені у статті 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376 (далі Інструкція).

Так, згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Пунктами 11, 12 Інструкції передбачено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це.

Таким чином, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою є роз`яснення особі, відносно якої складається протокол, її прав, передбачених статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівників поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні вимоги містить пункт 7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 11 листопада 2015 року № 1413/27858.

Крім того, пунктами 2, 3, 4, 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок № 1103), визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції(далі-стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться:поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря-фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

При цьому, працівник поліції зобов`язаний чітко роз`яснити водієві негативні наслідки ігнорування його вимог.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №147423 від02 серпня 2021 року, 09 липня 2021 року о 16 год. 45 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "BMW 320" д.н.з. НОМЕР_1 , належність якого не встановлено та був зупинений працівниками поліції у м. Миколаєві по вул. Лягіна, 20.
Причиною зупинки вказаного транспортного засобу, була несправність лівої задньої частини автомобіля, а саме не працювали габаритні вогні (лівий стоп та поворот).
Факт керування ОСОБА_1 вищевказаним транспортним засобом, який не зупинився на першу вимогу працівників поліції, більш того не відреагував на спеціальний звуковий сигнал, та проїхав декілька кварталів - підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції (диск №1 файл …000348).
Під час перевірки документів, як на думку працівників поліції, водій знаходився в стані наркотичного сп`яніння, про що свідчили звужені зіниці, млява мова, та тремтіння пальців рук.
Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 роз`яснено його права та запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що той погодився (диск №1 файл …000346).
У встановлену законом порядку водій пройшов медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в Комунальному некомерційному підприємстві «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради (далі - КНП «МОЦПЗ» МОР).
Із відеозапису нагрудної камери співробітника поліції слідує, що 09 липня 2021 року водій ОСОБА_1 в медичному закладі надав зразок біологічного середовища для аналізу в медичному закладі (відрізок файлу …000353, 18 год. 41 хв. 15 сек.) (а.с. 6).
Згідно висновку щодо результатів медичного огляду від 09 липня 2021 року, наданого лікарем КНП «Миколаївський обласний центр психологічного здоров`я» - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 знаходився в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 "а" ПДР України (а.с. 5).
09 липня та 26 липня 2021 року, ОСОБА_1 на адресу військової частини, де він проходе службу, було направлено повідомленням про запрошення до підрозділу патрульної поліції (а.с. 3, 6).
Зазначені докази є належними та підтверджують викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини.

За такого, протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам закону, обставини підтверджуються відеозаписами на двох дисках, а тому у суду 1 інстанції були всі підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

При цьому, доводи апеляційної скарги, щодо відсутності підтвердження проходження лікарем ОСОБА_3 , яка здійснювала огляд в медичному закладі, тематичного удосконалення і отримання нею у зв`язку з цим посвідчення про проходження циклу удосконалення, судом апеляційної інстанції не беруться до уваги, оскільки наркотичне сп`яніння виявлено не лише шляхом візуального огляду, а й за результатами проведеного лабораторного дослідження за зразком біологічного матеріалу.

Крім того, на запит апеляційного суду, КНП «Миколаївський обласний центр психологічного здоров`я» Миколаївської обласної ради надано відповідь, про те, що лікарі та фельдшера, які проводять зазначений огляд, мають відповідну кваліфікацію, чітко дотримуються Інструкції та проведення додаткового навчання не потребують.

Щодо посилання захисника в апеляційній скарзі на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2021 року про притягнення до адміністративно відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП фізичної особи - ОСОБА_1 , то воно не може слугувати та привести до тих наслідків, яких бажає особа, що подала апеляційну скаргу, оскільки суд не може вийти за межі обставин та правовідносин, які слугували прийняттю оскарженої постанови. Тим більше, прийняти не застосований до винної особи склад правопорушення, у зв`язку з чим посилити покарання - є неприпустимим.

За такого, постанова Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2021 року є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подане його представником адвокатом Осипенко Оксаною Анатоліївною залишити без задоволення, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2021 року, якою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, та позбавлення права керування всіма видами механічних транспортних засобів строком 1 (один) рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду П.П. Лисенко