Справа № 206/5235/21
Провадження № 3/206/2192/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Поштаренко О.В., розглянувши в залі суду м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ФОП « ОСОБА_2 », проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №303876 від 04.11.2021, водій ОСОБА_1 , 04.11.2021 о 08 год. 00 хв. в м. Дніпро, вул. Світанкова, буд. 8, керуючи автомобілем RENAULT DUSTER державний номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді з двору будинку № 8 не надав переваги в русі автомобілю LANCIA державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по вул. Світанкова та скоїв з ним зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.2 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

В судове засідання, правопорушник ОСОБА_1 , не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить телефонограма та довідка про доставку смс-повідомлення. До канцелярії суду електронною поштою надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Захисник-адвокат Зайченко О.В. в судове засідання не з`явився. Електронною поштою до канцелярії суду надіслав клопотання про звільнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі ст. 22 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП визнає в повному обсязі, щиро розкаюється у скоєному, та прийняв всі необхідні заходи направлені на відшкодування спричиненої шкоди. Крім цього, зазначив, що кожного дня його підзахисний ОСОБА_1 використовує автівку у професійній діяльності, що є його єдиним заробітком, завдяки якому він утримує родину, у зв`язку із чим просив клопотання задовольнити з наведених у ньому підстав. Розгляд справу просив проводити без його участі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне,повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю.

Як роз`яснено в п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху. Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративні правопорушення серії ААБ №303876 від 04.11.2021, схемою місця ДТП від 04.11.2021, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3 та особи стосовно якої складено протокол ОСОБА_1 , фототаблицею та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються вірно за ст. 124 КУпАП. Разом з тим, суддя звертає увагу, що згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Однак, вказаною нормою не передбачено визначення малозначності адміністративного правопорушення, як підстави звільнення від відповідальності та не встановлено порядку застосування такого звільнення. Суддя зобов`язаний розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатися, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особистість порушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо. Аналіз та правова оцінка зазначених даних дозволяють вирішити питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності й можливість обмежитися усним зауваженням.

Малозначність, як ознака адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу. Малозначне діяння формально містить ознаки певного діяння, передбаченого КУпАП, але з врахуванням незначного ступеня його суспільної небезпечності не є адміністративним правопорушенням.

Визнання діяння, передбаченого ст. 124 КУпАП, малозначним, на думку судді, може бути виключно у випадку незначного порушення Правил дорожнього руху, яке потягнуло за собою незначного ступеня його суспільної небезпечності. Однак, суддя звертає увагу на наслідки, які потягнула розглядувана ДТП, в результаті якої водій ОСОБА_1 скоїв зіткнення з автомобілем LANCIA державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Так, суд розцінює дії водія, а саме те, що останній не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, як такі, що свідчать про наявність суспільної небезпеки. При цьому, суддя звертає увагу, що внаслідок ДТП була заподіяна матеріальна шкода ОСОБА_3 , а саме завдано збитків в результаті пошкодження автомобіля LANCIA державний номерний знак НОМЕР_2 .

Таким чином, враховуючи, ту обставину що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП визнав в повному обсязі, не залишив місце ДТП, відшкодовує шкоду, суддя приходить до переконання про недостатність підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає, що на ОСОБА_1 , слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ст. 124 КУпАП.

Крім того, суд приходить до висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Крім того ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_1 , на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 454,00 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. 40-1, ст.ст.251-252, 283-284 Кодексу України про адміністративне правопорушення та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850, 00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.В. Поштаренко