1Справа № 335/5518/21 3/335/1315/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Гашук К.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 17.05.2021, о 09 год. 00 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображала свою доньку, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Пояснила, що у день та час, які зазначені у протоколі у них з донькою відбувся конфлікт, через те, що вона побачила нестачу продуктів, та почала про це говорити доньці, а та у свою чергу її вдарила, у зв`язку із чим вона впала, та викликала поліцію. Зазначила, що дійсно вона висловлювалась нецензурною лайкою у бік доньки у ході цього конфлікту. Також вказала, що у них з донькою виникають конфлікти у зв`язку із тим, що донька краде її грошові кошти та кидається на неї, і в ході цих конфліктів вони ображають одна одну.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя встановила наступні обставини.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до положень ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до положень ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Як зазначено у ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані і досліджені докази, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2КУпАП, яке полягає у вчиненні домашнього насильства, зокрема у вчинені діянь психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 592766 від 17.05.2021, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.05.2021; письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 17.05.2021; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства відносно кривдника ОСОБА_1 та постраждалої особи ОСОБА_2 ; поясненнями самої ОСОБА_1 , які вона надала у судовому засіданні.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона не винна у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КУпАП, спростовуються дослідженими матеріалами справи, та її поясненнями, наданими у судовому засіданні, відповідно до яких вона не заперечувала той факт, що між нею та донькою був конфлікт та вона висловлювалась нецензурною лайкою у бік доньки, чим і вчинила психологічне насильство відносно потерпілих.

Доказів того, що у ході цього конфлікту вона не вчиняла психологічного насильства, що виразився у образах, у бік доньки ОСОБА_2 , суду не надано і в матеріалах справи такі докази відсутні.

Щодо доводів ОСОБА_1 , про те, що її донька вдарила її, то суддя не приймає їх до уваги, оскільки на розгляді у судді знаходить адміністративний матеріал щодо притягнення до адміністративної відповідальності лише ОСОБА_1 , в рамках якої дії ОСОБА_2 не можуть оцінюватись.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суддя враховує характер вчиненого правопорушення, дані про її особу, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та доходить до висновку про накладення на винну адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст.173-2 КУпАП не в максимальному розмірі, що буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею подібних правопорушень у майбутньому.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 на якого накладено адміністративне стягнення, підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36, 40-1, 173-2 ч.2, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп., який підлягає сплаті не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови, а у разі оскарження такої постанови - не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 308 КУпАП в порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн., на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців.

Суддя К.В. Гашук