Номер провадження: 33/813/1509/21
Номер справи місцевого суду: 504/3408/21
Головуючий у першій інстанції Якимів А.В.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участю секретаря судових засідань Воронової Є.Р., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 08.10.2021 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

про визнання винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 08.10.2021 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340,00 (триста сорок) гривень на користь держави, а також вирішено питання, щодо судових витрат.

Вищевказаною постановою ОСОБА_1 , визнано винним в тому, що він 09.09.2021 о 20:00 годині за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме: штовхав ОСОБА_2 та ображав, в наслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Рішення обґрунтовано тим, що вина ОСОБА_1 , доведена дослідженими у судовому засіданні доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись із рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає постанову упередженою та такою, що винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Доводи обґрунтовує тим, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Вважає, що фізичне насилля з його боку відносно дружини відсутнє, а конфлікт є лише побутовою сваркою.

Просить постанову суду скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, прихожу до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно статей 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що ці вимоги судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Так суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України, оскільки його вина підтверджується матеріалами справи, а саме:

-рапортом «102», відповідно до якого ОСОБА_2 повідомила про домашнє насильство, а саме, що чоловік її ОСОБА_1 б`є заявницю та душить;

-рапорт «102», відповідно до якого ОСОБА_3 повідомила про домашнє насильство, а саме, що зять вже не вперше сперечається з її дочкою;

- рапорт «102», за зверненням ОСОБА_3 з приводу минулого звернення, а саме конфлікту дочки та зятя зазначивши, що допомога поліції не потрібна;

-протокол про прийняття заяви та пояснення ОСОБА_2 , де вона повідомила, що 09.09.2021 о 20:00 годині за місцем мешкання посварилась з чоловіком ОСОБА_1 , при цьому він тримав її за руки та лице;

-пояснення ОСОБА_1 , від 09.09.2021, де він повідомив, що у вказаний у протоколі час та місці виник конфлікт на побутовому ґрунті, в ході якого ОСОБА_2 почала верещати і гримати дверима та меблями, так як це відбувалось в помешканні де були діти, то він намагався її заспокоїти та обійняв перешкоджаючи від агресивної поведінки;

-пояснення ОСОБА_1 від 29.09.2021, де останній пояснив, що в ході конфлікту дружина почала сильно істерити та буянити (грюкала дверима, голосно кричала), на що він її стримував та намагався заспокоїти;

-доповненнями до пояснення ОСОБА_1 від 08.10.2021, де останній пояснив, що під час того як він намагався заспокоїти дружину, вона вчинила проти нього агресивні дії (штовхалась та намагалась покусати і вдарити) погрожувала поліцією, коли ОСОБА_1 втік на подвір`я вона зателефонувала в поліцію.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З огляду на відсутність будь-яких належних доказів, які б підтверджували обставини, на які посилається ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі, суд розцінює як такі, що дані ним з метою ухилення від відповідальності та накладення стягнення, вони не відповідають фактичним обставинам справи, спростовуються повністю матеріалами справи, а тому апеляційний суд вважає, що вони не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Враховуючи встановлене, суд першої інстанції, з`ясувавши всі обставини справи та дослідивши всі належні та допустимі докази, всупереч доводів апеляційної скарги, дійшов до обґрунтованого висновку щодо наявності вини ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного судового рішення.

Доказів, які б спростовували встановлені обставини, ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надано.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Отже апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 08.10.2021 року, відносно ОСОБА_1 про визнання винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов