ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за статтями 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 047012 від 22.10.2021 22.10.2021 о 10-40 год. за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільска ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Хонда, д.н.з. НОМЕР_1 , під час паркування не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та допустив наїзд на припаркований автомобіль Хундай д.н.з. НОМЕР_2 чим порушив вимоги пункту 13.1 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів, за що передбачена відповідальність згідно зі статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ18 № 208258 від 22.10.2021 ОСОБА_1 також обвинувачується у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди, за що передбачена відповідальність згідно зі статтею 122-4 КУпАП

Оскільки ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні двох адміністративних правопорушень, скоєних в один і той же час та в одному і тому ж місці, і справи про ці правопорушення одночасно розглядаються одним і тим же органом, суд встановив підстави для об`єднання цих справ в одне провадження.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП, не визнав та пояснив, що 22.10.2021 приїхав на роботу за адресою: м.Київ, вул. Срібнокільска №3а та припаркував свій автомобіль між двома автомобілями, при цьому підчас паркування жодного зіткнення з іншими транспортними засобами не допускав. Коли він вийшов з автомобіля на зустріч йому вийшов невідомий чоловік, який представившись власником позаду припаркованого транспортного засобу Хундай д.н.з. НОМЕР_2 повідомив про зіткнення з його автомобілем. Не погодившись з його претензіями вони разом повернулися до транспортних засобів і оглянули їх. Знаючи про непоодинокі випадки так званої «автопідстави» ОСОБА_1 одразу сфотографував передню частину автомобіля Хундай, належного ОСОБА_2 і звернув його увагу, що пошкодження про які він вказує не могли бути утворені від зіткнення, оскільки, по-перше, зіткнення не було, а по-друге, характер пошкоджень та їх розташування є не характерними, щоб стверджувати про їх заподіяння автомобілем ОСОБА_1 . Після такої нетривалої розмови ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , дійшовши згоди про відсутність факту зіткнення та пошкоджень автомобілів розійшлися. Близько 12.00-12.30 год., вийшовши з офісного приміщення в напрямку свого автомобіля ОСОБА_1 побачив, що біля його автомобіля знаходяться працівники поліції і ОСОБА_3 . Підійшовши до них, ОСОБА_1 було повідомлено про вчинення ним ДТП, заподіяння майнової шкоди та залишення місця події. Занесення такої інформації до протоколу здійснено співробітником поліції виключно зі слів ОСОБА_4 . В результаті цього, незважаючи заперечення і зауваження та очевидність штучно вигаданих обставин ДТП, працівниками поліції було складено два протоколи про адміністративне правопорушення. Також посилався на те, що цивільно-правова відповідальність як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 застрахована, тому, якщо ОСОБА_1 допустив би якійсь пошкодження свого транспортного засобу і автомобіля ОСОБА_2 , то всі витрати на ремонт були б відшкодовані страховими компаніями. Тому, вийшовши з автомобіля, побачивши малозначні пошкодження, про що стверджує ОСОБА_2 , було б не логічним зі сторони ОСОБА_1 покидати вигадане місце пригоди.

Другий учасник ДТП ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце проведення якого повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вивчивши матеріали адміністративної справи, фотознімки з місця події надані ОСОБА_1 , дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суддя приходить до наступного.

Відповідно до п.13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Диспозицією ст. 124 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, за що встановлено відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

П. 2.10 (а Правил дорожнього руху України передбачає, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Ст. 122-4 КУпАП, передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Так, судом встановлено, що у вищезазначених протоколах про адміністративне правопорушення в графах «Свідки чи потерпілі» відомості про останніх відсутні. В графі «До протоколу додаються» зазначені лише пояснення водіїв, схема ДТП., відомості про потерпілого, транспортного засобу якому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди були завдані механічні пошкодження, відсутні.

Одночасно з цим, у доданій до протоколу схемі місця ДТП власником автомобіля марки Хундай д.н.з. НОМЕР_2 зазначено ОСОБА_4 . Докази здійснення громадянином ОСОБА_4 державної реєстрації вказаного транспортного засобу в матеріалах справи відсутні, які відсутні докази, за якими було встановлено його особу.

За змістом ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, крім іншого, прізвища та адреси потерпілих, а у разі заподіяння правопорушенням матеріальної шкоди - також і відомості про це. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

За вказаних обставин, виходячи із системного аналізу п.13.1 Правил дорожнього руху, ст.269 КУпАП, а також складеного протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, правові підстави вважати встановленою поліцейськими особу потерпілого, транспортному засобу якого були завдані механічні пошкодження згідно обставин, викладених в протоколі серії ДПР18 № 047012 від 22.10.2021, відсутні.

З письмових пояснень ОСОБА_4 від 22.10.2021 доданих до протоколу вбачається, що момент контакту автомобілів він не бачив, посилався на те, що його товариш був очевидцем зіткнення.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_5 від 22.10.2021 він перебував на балконі та бачив, як автомобіль Хонда при паркуванні заднім ходом штовхнув автомобіль Хундай та пошкодив його.

Додані до протоколу письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не можуть бути належними доказами обставин події, оскільки в протоколі серії ДПР18 № 047012 від 22.10.2021 не зазначено, що вказані особи є потерпілим, свідками даного адміністративного правопорушення, пояснення яких належать до переліку засобів доказування у справі згідно положень ст.251 КУпАП.

Відповідно до схеми місця ДТП на автомобілі Хонда, д.н.з. НОМЕР_1 зафіксовано пошкодження заднього бамперу, на автомобілі Хундай д.н.з. НОМЕР_2 - передня решітка.

З досліджених судом фотознімків на яких зафіксовано задня частина автомобіля Хонда поруч з передню частиною автомобіля Хундай, пошкодження автомобіля Хундай на решітці та бампері, при цьому пошкодження на автомобілі Хонда відсутні, а характер пошкоджень автомобіля Хундай не відповідає конструкції задньої частини автомобіля Хонда, та самі пошкодження мають застарілий вигляд, ні новоутворені.

При цьому суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 оскільки вони спростовуються даними зафіксованими на фотознімках дослідженими судом.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Таким чином, за досліджених судом обставин в їх сукупності, враховуючи неналежність та недопустимість вказаних вище доказів на підтвердження обставин, які входять до предмета доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не встановлено, тому і провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 122-4, 36, 247, 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати справи № 753/22904/21 (провадження № 3/753/10134/21) та № 753/22903/21 (провадження № 3/753/10133/21) в одне провадження та присвоїти об`єднаному провадженню справ № 753/22904/21.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124 КпАП України закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена прокурором, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду.

Суддя М.О.Заставенко