НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

19 лютого 2021 року Справа № 322/89/21 (Провадження № 3/322/41/21)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Онипка О.В., під час розгляду матеріалів справи, що надійшла від УСР в Запорізькій області ДСР НП України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до 27.03.2018 працював на посаді лісничого Новомиколаївського лісництва Державного підприємства «Запорізьке лісомисливське господарство» Запорізького обласного управління лісового та мисливського господарства, за ч.1 ст.172-6 КУпАП

встановив:

05.02.2021 на адресу суду надійшла загадана справа, яка місить у собі протокол №632 про адміністративне правопорушення від 07.12.2020.

В судовому засідання ОСОБА_1 , пояснив, що про обов`язок подавати декларацію в разі припинення діяльності пов`язаної з виконанням функції держави або місцевого самоврядування він не знав. Взагалі не має відповідних навичок для подання декларації, подавав декларації за допомогою працівників відділу кадрів або родичів. Після того як він дізнався про необхідність подання декларації, суб`єкта який припиняє відповідну діяльність, він за допомогою племінниці подав декларацію. Умислу на неподання або несвоєчасне подання декларації не мав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Отже, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони даного правопорушення на переконання суду є вина суб`єкта правопорушення у формі умислу.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Щодо ОСОБА_1 складений протокол за ч.1 ст.172-6 КУпАП за несвоєчасне подання без поважних причин декларації як суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням, функцій держави або місцевого самоврядування (декларація перед звільненням), однак в описовій частині протоколу (а.с.6) зазначено, що ОСОБА_1 будучи лісничим Новомиколаївського лісництва ДП «Запорізьке лісомисливське господарство» Запорізького обласного управління (а не будучи звільненим з цієї посади), згідно з п.п. «е» п.1 ч.1 ст.3, ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-6 КУпАП, є суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, достовірно знаючи про необхідність подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями, у порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.08.2016 № 3, подав її несвоєчасно, а саме 27.11.2020, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП (в редакції Закону № 1700-VІІ від 14.10.2014) - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

До матеріалів справи, не додана копія декларації ОСОБА_1 , як особи, що припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (декларація перед звільненням), хоча в протоколі зазначено про цей додаток. Натомість додана копія щорічної декларації ОСОБА_1 , який обіймає посаду єгеря, за звітній період 2019, дата подачі якої не зазначена (а.с.16-19).

У документі сформованому з ЄДРД щодо пошуку декларацій поданих, особою уповноважено на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з ПІБ: ОСОБА_1 (а.с.14), файл про подачу декларації (перед звільненням) від 27.11.2020 відсутній.

Крім того, до матеріалів справи не додано документ, який би підтверджував обізнаність ОСОБА_1 про необхідність подачі такого роду декларації відповідно до положень ЗУ «Про запобігання корупції» (попередження, пам`ятку тощо) саме на час обіймання ним посади лісничого або перед призначенням його на вказану посаду (додано попередження при прийнятті ОСОБА_1 на посаду єгеря, датоване 01.04.2019).

Також в протоколі зазначено, що місцем вчинення правопорушення є місце проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), однак жодні долучені до матеріалів справи документи не підтверджують цієї вказівки (в письмових поясненнях ОСОБА_1 йдеться про подачу за місце мешкання щорічної декларації, а не декларації перед звільненням).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Зазначені обставини унеможливлюють розгляд справи, в зв`язку з чим, матеріали справи підлягають поверненню.

Керуючись ст.ст.221, 283-285, 294, КУпАП, суддя

постановив:

справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.172-6 КУпАП разом з протоколом про адміністративне правопорушення №632 від 07.12.2020 повернути УСР в Запорізькій області ДСР НП України для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Р.О. Губанов