Справа № 930/2106/21
Провадження № 33/801/1010/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войницька Т. Є.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Чудака В. Д. на постанову судді Немирівського районного суду Вінницької області від 23 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Постановою судді Немирівського районного суду Вінницької області від 23 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що 21 серпня 2021 року о 23 год 49 хв по вул. Горького, а/д М-30 у м. Немирів Вінницької області він керував транспортним засобом «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810». Результат 2,09 проміле.

Захисника ОСОБА_1 адвокат Чудак В. Д. подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову судді Немирівського районного суду Вінницької області від 23 листопада 2021 року, а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 . Зокрема, у справі не має даних про причину зупинки транспортного засобу під його керуванням. До матеріалів справи не долучений відеозапис з місця події, а свідки були залучені вже після огляду на стан сп`яніння із застосування приладу «Drager»; в протоколі не вказана модель газоаналізатора та його серійний номер; використання приладу «Drager» проводилось з порушенням встановленого шестимісячного строку калібрування. Вказував, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду поліцейськими, а тому відповідно до статті 266 КУпАП такий огляд необхідно було провести в закладі охорони здоров`я.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За загальним правилом не можуть братись до уваги докази, одержані із порушенням порядку, встановленого для їх отримання.

Відповідно до частини третьої статті 35 Закону України «Про національну Поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Цьому обов`язку кориспондується встановлене статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» право водія знати про причини зупинки.

Підставами для зупинки транспортного засобу визначено:

1. якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2. якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3. якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4. якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5. якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6. якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7. якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8. якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9. порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10. якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту (частина перша статті 35 Закону України «Про національну Поліцію»).

Проте, всупереч цим приписам закону у справі не має даних про причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Оскільки працівником поліції зупинку транспортного засобу ОСОБА_1 було здійснено незаконно, то усі подальші дії щодо водія ОСОБА_1 , зокрема направлення для проходження огляду на стан сп`яніння та складення протоколу про адміністративне правопорушення вважати законним також не можна.

Відповідно до статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають оглядові на стан сп`яніння. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, установлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Отже, в разі незгоди водія транспортного засобу з результатами огляду на стан сп`яніння та з метою забезпечення достовірності результату огляду, поліцейський забезпечує доставку водія до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Зміст пояснення ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що він алкоголю не вживав, а також його відмова від підписання акту огляду на стан сп`яніння та самого роздрукування з приладу «Drager» беззаперечно вказує на те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, а відтак поліцейський зобов`язаний був доставити його для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Зазначених вимог працівниками поліції дотримано не було.

З наявного в матеріалах справи направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видно, що воно складене 22 серпня 2021 року о 00 год 10 хв., а огляд водія на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810» було проведено о 00 год 15 хв., тобто направлення було складене ще до проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, що ставить під сумнів справжність цього направлення, а отже, є недопустимим доказом і такий доказ не може свідчити про роз`яснення права водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Суд першої інстанції помилково прийняв до уваги пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тому що вони не були допитані в суді першої інстанції, а відтак не можуть бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими поліції або посилатися на них.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що до нього додається відеозапис події, яка сталася 22 серпня 2021 року, але у справі цього запису не має.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 266 КУпАП, інших допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не має, то суд першої інстанції не мав підстав вважати доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Чудака В. Д. задовольнити.

Постанову судді Немирівського районного суду Вінницької області від 23 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О. С. Панасюк