Справа № 307/4183/21 Провадження № 3/307/1747/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бобрушко В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вчинене:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мешк.

АДРЕСА_1 ,

України, громадянином України, передбачене ст. 204-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 22 листопада 2021 року, о 09 год. 10 хв., в міжнародному пункті пропуску «Солотвино» (територія Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області), слідуючи на виїзд з України, під час проходження прикордонного контролю, пред`явив закордонний паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_1 , виданий 24.03.2021 року, чим порушив вимоги ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року за №57.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Частина 1 ст. 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Так, ст. 4 Конституції України проголошено, що в Україні існує єдине громадянство.

Поняття єдиного громадянства визначено у ч. 1 ст. 2 Закону України від 18.01.2001 за №2235-ІІІ «Про громадянство України», як один із принципів законодавства України про громадянство. Єдине громадянство держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Відповідно до вимог Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Частинами 2 та 3 ст. 6 Закону України «Про прикордонний контроль» передбачено, що початком здійснення прикордонного контролю особи, транспортного засобу, вантажу є момент подання особою паспортного, інших визначених законодавством документів для перевірки уповноваженій службовій особі Державної прикордонної служби України. Пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 7 вищенаведеного Закону паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону. У ході перевірки документів уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України використовують технічні засоби контролю для пошуку ознак підробки у документах, здійснюють пошук необхідної інформації у базах даних Державної прикордонної служби України, а також за результатами оцінки ризиків проводять опитування осіб, які прямують через державний кордон.

Згідно п.14 ч. 1 ст.1 вказаного Закону перевірка документів - дослідження уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України паспортного та інших документів фізичних осіб, які перетинають державний кордон, з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі, а також дослідження за результатами оцінки ризиків документів, що стосуються транспортних засобів, вантажів.

Відповідно до п. 2 Правил перетинання державного кордону України громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року за №57 перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини; 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» документи, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду закордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи.

Статтею 3 цього ж Закону визначено, що перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Таким чином, виїзд з території України громадянином України за пред`явленням паспорту, виданого на ім`я громадянина іноземної держави, суперечить вимогам ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», а тому за наявності підстав тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 204-1 КУпАП.

Громадянин України ОСОБА_1 при перетинанні Державного кордону України з Румунією в українському пункті пропуску пред`явив закордонний паспорт громадянина Румунії, тобто документ, який не передбачений ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», та такий, що дає право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-1 ч. 1 КУпАП як спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів, що стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №007519 від 22.11.2021 року, протоколом про адміністративне затримання від 22.11.2021 року, рапортом інспектора прикордонної служби 1 категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби «Солотвино» (тип Б) Соловенюк Л. від 22.11.2021 року, копією паспорта громадянина Румунії № НОМЕР_1 , копією закордонного паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , заявою-зобов`язанням від 22.11.2021 року, скріншотом з БД ПС «Ризик ІТС «Гарт-1/П».

Обираючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Тому, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Накласти на ОСОБА_1 за ст. 204-1 ч. 1 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двісті неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 гривні 00 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Тячівського

районного суду : В.І. Бобрушко