ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 661/3085/21
Провадження: 33/819/505/21 Головуючий в 1 інстанції: Чирський Г.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року

Суддя Херсонського апеляційного суду Гемма Ю.М.,

за участю ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 19 жовтня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 22.07.2021 року о 22.41 год. в м. Нова Каховка по пр. Перемоги керував автомобілем ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує про те, що судом не було прийнято до уваги його пояснення про те, що транспортним засобом він не керував і не вживав спиртні напої. Про це неправильно зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. Стверджує про те, що протокол не складався, не були залучені поняті, його не було повідомлено про розгляд справи у суді, що свідчить про порушення вимог ст.268 КУпАП.

Просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав свої апеляційні вимоги, просив їх задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається з матеріалів справи судом першої інстанції дотримано вищевказаних вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до розділу 1 п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 зареєстрованої в МЮ України 11.11.2015 р. за N1413/27858, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п.2 Інструкції - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно із п.6 цієї Інструкції - огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Зазначені вище вимоги закону як поліцейськими при складанні протоколу про адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , так і судом першої інстанції при встановленні фактичних обставин справи, дотримано в повному обсязі.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення, 22.07.2021 року о 22.41 год. у м. Нова Каховка по пр. Перемоги керував автомобілем ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.(а.с.3)

Допитаний в суді першої інстанції ОСОБА_1 не визнав себе винним, заперечував факт керування транспортним засобом та стверджував, що не вживав алкогольні напої.

Він же, не заперечував той факт, що від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, оскільки вважав, що він на автомобілі не рухався.

Цю позицію захисту ОСОБА_1 було перевірено судом, яка не знайшла свого підтвердження.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, підтверджено, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 22.07.2021 року та наявним у матеріалах справи відеозаписом з місця події, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі відмовився.

(а.с 3,8,9)

З відеозапису, який долученого до протоколу, вбачається, що водій ОСОБА_1 не заперечував обставини, за яких його було зупинено працівниками поліції за вимкнуті габарити автомобіля, що також підтверджено постановами від 22.07.2021 року серії БАВ №518092, серії БАВ №518093 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, з яких убачається про одночасне фіксування працівниками поліції трьох адміністративних правопорушень, зокрема й за ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведеними доказами підтверджено той факт, що ОСОБА_1 керував транспорним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, якими спростовуються твердження апелянта про те, що він не керував транспортним засобом та не вживав алкогольні напої.

Отже у працівників поліції були законні підстави вимагати від водія ОСОБА_1 пройти в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, від якого він відмовився, та для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

При складанні протоколу ОСОБА_1 були роз`ясненні його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, але він відмовився надати пояснення по суті правопорушення, будь-яких зауважень щодо змісту протоколу від нього не надходило, тобто він реалізував своє право на захист.

У матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 не був згоден з діями працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього.

Суперечать положенням ст.266 КУпАП доводи апелянта про те, що під час складання протоколу не було залучено свідків. Так, відповідно до вимог ч.2 вказаної статті присутність свідків є обов`язковою в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

Як підтверджено матеріалами справи, технічне фіксування було проведено у відповідності до вимог вказаної норми, про що обгрунтовано вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_1 .

Твердження апелянта про те, що працівники поліції не складали протокол щодо нього, є надуманими. Так, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оспорюються відомості про його особу, які зазначені у протоколі щодо нього, зокрема місце проживання, відомості про транспортний засіб.

Зазначене свідчить про те, що ці відомості ОСОБА_1 особисто повідомив працівникам поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотримання вимог ст.254, 256 КУпАП, та доданий до нього відеозапис, є належними та допустимими доказами, які у своїй сукупності доводять винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень з боку працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ..

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 в суді першої інстанції було розглянуто за його участю, тобто в судовому засіданні він реалізував своє право на захист.

З огляду на це, підстави вважати, що права особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, були порушені, як про це вказує апелянт, відсутні.

Інших доводів щодо оспорювання фактичних обставин справи та незаконності судового рішення, апелянтом не наведено.

Зважаючи на викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, дослідивши всі зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Тому доводи апелянта про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та наявність підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП у межах, установлених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують відповідальність. Обставиною, що обтяжує відповідальність, визнано вчинення повторного протягом року однорідного правопорушення.

У зв`язку з чим, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, є неспроможними.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Виходячи з викладеного, підстави для скасування постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 та задоволення його апеляційної скарги, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 19 жовтня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду (підпис) Ю.М. Гемма