ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 р.

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Нанічкіна Н.М., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції№ 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1 , не працюючої,

за ч.1 ст.164 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 726946, 20.11.2021 року об 11-45 годині ОСОБА_1 , у торгівельному кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому в місті Марганець Дніпропетровської області на вулиці Єдності, 59-а, здійснювала торгівлю алкогольними напоями: пивом та настійкою, без ліцензії та дозвільних на це документів. По факту правопорушення працівниками поліції був складений протокол за ч.1 ст.164 КУпАП.

Суду ОСОБА_1 надала заяву, у якій вказала, що вину не визнає, просила суд закрити справу відносно неї та не застосовувати адміністративне стягнення.

Дослідивши надані матеріали справи, приходжу до такого.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до пунктів 1-1, 5 ч.1 ст.1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» видача ліцензії надання суб`єкту господарювання права на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про видачу ліцензії, про що робиться запис у ліцензійному реєстрі.

Ліцензія право суб`єкта господарювання на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Згідно з ч.1 ст.20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії суб`єкти господарювання притягаються до адміністративної відповідальності, передбаченої Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Отже, ліцензія може видаватись лише суб`єкту господарювання і лише суб`єкти господарювання несуть адміністративну відповідальність за провадження виду господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, без ліцензії.

Згідно з ч.1 ст.55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до п.2) ч.2 ст.55 ГК України суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 , у торгівельному кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому в АДРЕСА_2 , здійснювала торгівлю алкогольними напоями: пивом та настійкою, без ліцензії та дозвільних на це документів.

Разом з тим, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарської діяльності або що вона здійснює господарську діяльність у торгівельному кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 .

Також, до протоколу не долучено жодного доказу, який би підтверджував факт реалізації ОСОБА_1 алкогольних напоїв (відеофіксація, контрольна закупка та інш.).

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відсутнє посилання на закон, який передбачає одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності.

Відповідно до положень ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів в справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КупАП, є недоведеною поза розумним сумнівом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Н. М. Нанічкіна