Номер провадження: 33/813/220/21
Номер справи місцевого суду: 512/590/20
Головуючий у першій інстанції Бростовська Н.О.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Савранського райсуду Одеської області від 15.10.2020, відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Хотіло Вологовського району Калінінської обл., громадянина України, тимчасово не працюючого, маючого на утримання трьох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції на ОСОБА_1 було накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1700 грн, а також стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 420, 40 грн.

Відповідно до постанови суду 1-ої інстанції, 18.09.2020 приблизно о 11 год. в приміщенні Бакшанської НВК малолітній ОСОБА_2 , 2012 р.н., батьком якого є ОСОБА_1 , вдарив ногою в обличчя малолітнього ОСОБА_3 , 2014 р.н., розбивши йому окуляри та брову, чим заподіяв останньому матеріальну шкоду в сумі 1500 грн.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи з огляду на таке:

- судом не враховано, що інцидент між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 трапився під час перерви коли останні грались, ніякого умислу на спричинення тілесних ушкоджень у ОСОБА_2 не було;

- ОСОБА_1 має на утриманні 3-х дітей та дружину, яка знаходиться в декретній відпустці, на даний час не працює, тобто має скрутне матеріальне становище, повністю відшкодував ОСОБА_4 матеріальну шкоду.

Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_1 просить змінити постанову суду та накласти на нього стягнення у виді попередження, скасувати судовий збір.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, не зважаючи на належне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, про причини неприбуття не повідомив та жодних клопотань до суду не подавав, у зв`язку із чим апеляційний суд, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за її відсутності та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та повторно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

На переконання апеляційного суду, суд 1-ої інстанції дотримався зазначених вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з огляду на таке.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Із матеріалів справи вбачається, що 18.09.2020 приблизно о 11 год. в приміщенні Бакшанської НВК Савранського району Одеської обл. малолітній ОСОБА_2 , 2012 р.н., батьком якого є ОСОБА_1 , вдарив ногою в обличчя малолітнього ОСОБА_3 , 2014 р.н., розбивши йому окуляри та брову, чим заподіяв останньому матеріальну шкоду в сумі 1500 грн.

Факт вчинення вказаного правопорушення судом 1-ої інстанції встановлено на підставі: протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 2); заяви та письмових пояснень ОСОБА_4 (а.с. 3-4); ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 (а.с. 5-7); показаннями ОСОБА_1 про визнання обставин справи в судовому засіданні.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду 1-ої інстанції щодо наявності складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Проте, вирішуючи питання про накладення стягнення за вчинення правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає накладення попередження або штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, ступінь його вини, наявність на його у триманні 3-х дітей та дружини, його тяжкий майновий стан, повне відшкодування завданої правопорушенням шкоди, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, апеляційний суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у виді попередження.

На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як попередження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а постанову суду 1-ої інстанції змінити в частині накладення стягнення.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Савранського районного суду Одеської області від 15.10.2020 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП змінити.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді попередження.

В іншій частині постанову суду 1-ої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца