Справа № 156/310/21 Провадження №33/802/547/21 Головуючий у 1 інстанції:Малюшевська І. Є.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю захисника Пащука В.С., розглянувши апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 та його захисника Лісневського В.Г. на постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 04 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює в СВК «Перемога», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 гривні.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 19.04.2021 року о 20:30 год. в с. Щенятин по вул. Стуги, 15 Володимир-Волинського району керував транспортним засобом ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest № 6810, огляд зафіксовано на нагрудну камеру № 846, результати огляду становлять 0,93 ‰., чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою судді, ОСОБА_1 та його захисник Лісневський В.Г. подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність, просять скасувати постанову суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч.1 ст. 130 КУпАП через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Зокрема зазначають, що захисником Омелянюком М.В. було заявлене клопотання про приєднання до справи сертифіката на технічний прилад Драгер Алкотест 6810. Разом з тим, суд дане клопотання не задовольнив. Таким чином, на час розгляду справи в суду невідомо чи пройшов даний прилад вчасно необхідну повірку і чи придатний він до використання. Вказують, що в матеріалах справи відсутні документи, що свідчать про державну реєстрацію ЗВТ або сертифікат про його перевірку. Також, вказують, що неможливо зробити висновок чи зміна батареї дійсно проводилась, і чи не був замінений в цей час мундштук для відбору проб повітря на інший, оскільки перед цим прилад тричі не спрацював, тому твердження суду про те, що відеозапис є повним і безперервним не відповідає дійсності. Окрім цього, вказують, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом. Разом з тим, зазначають, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, та права на правову допомогу ніхто не роз`яснював. Також, звертають увагу суду, на постанову про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 121 та ч.1 ст. 122 КУпАП, що було підставою для зупинки останнього. Однак, ч.1 ст. 122 КУпАП взагалі не передбачає покарання за неналежне користування зовнішніми світловими приборами, а тому притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за цією статтею є незаконним.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника Пащука В.С. який підтримав подану апеляцію у повному обсязі та просив її задовольнити з підстав викладених в ній, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 230275 від 19.04.2021 року, згідно якого ОСОБА_1 під підпис зазначив, що з протоколом згідний;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- роздруківкою з приладу Драгер, відповідно до якої результат тесту ОСОБА_1 становить 0.93‰;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , доданими до матеріалів справи, згідно яких 19.04.2021 року близько 20 год. 20 хв. він випив пляшку пива «Чернігівське» та сто грам горілки, вживав в своєму транспортному засобі в с. Щенятин по вул. Стуги. Додатково зазначив, що вживав алкогольні напої сам та керував транспортним засобом теж сам;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 982918 від 19.04.2021 року;

- відеозаписом з боді-камери працівника поліції, з якого окрім іншого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом та вживання алкогольних напоїв.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Твердження апелянтів, що на час розгляду справи в суді не було встановлено чи пройшов технічний прилад Драгер Алкотест 6810 вчасно необхідну повірку і чи придатний він до використання, документи, що свідчать про державну реєстрацію ЗВТ або сертифікат про перевірку відсутні, оскільки заявлене захисником Омелянюком М.В. клопотання про приєднання до справи вказаних документів, так і не було задоволено, не заслуговують на увагу, оскільки під час складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , підписавши його, не зробив жодних зауважень та заперечень щодо дій співробітників поліції, більш того у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», ОСОБА_1 зазначив, що з порушенням згоден. Крім цього, ОСОБА_1 не просив працівників поліції пред`явити документи, що свідчать про державну реєстрацію ЗВТ або сертифікат про перевірку технічного приладу при його проходженні. А тому, дані порушення не є істотними та такими, які б давали підстави для скасування судового рішення. Більше того, вони не є такими, які вказують про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення і, на думку апеляційного суду, не вплинули в даному випадку на правильність прийнятого суддею першої інстанції рішення.

Крім цього, доводи апелянтів, що неможливості зробити висновок чи зміна батареї дійсно проводилась, і чи не був замінений в цей час мундштук для відбору проб повітря на інший, оскільки перед цим прилад тричі не спрацював, тому твердження суду про те, що відеозапис є повним і безперервним не відповідає дійсності, є безпідставними, оскільки з огляду відеозапису встановлено, що Драгер після заміни батарей перебував в робочому стані.

Разом з тим, доводи апелянтів, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, на думку апеляційного суду не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на законність висновків суду.

Окрім того, твердження апелянтів, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, та права на правову допомогу ніхто не роз`яснював, не беруться до уваги, оскільки в матеріалах справи, наявний протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №230275, яким підтверджується, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відносно нього, відбудеться у Іваничівському районному суді про що останній поставив свій підпис. Крім цього, останній зі змістом протоколу був також ознайомлений та отримав його копію, що підтверджується його власноручним підписом (а.с.1).

Також, доводи апелянтів, про те, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, яка взагалі не передбачає покарання за неналежне користування зовнішніми світловими приборами, а тому є незаконна, на думку апеляційного суду є безпідставними, оскільки не є предметом розгляду в рамках даної справи і не виключає склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Разом з тим, особа не була позбавлена можливості оскаржити постанову до адміністративного суду.

Таким чином, усі доводи апелянтів, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просять апелянти, апеляційний суд не вбачає.

А тому, постанова судді Іваничівського районного суду Волинської області від 04 червня 2021 року підлягає залишенню без змін відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 та його захисника Лісневського В.Г. залишити без задоволення, а постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 04 червня 2021 року, щодо ОСОБА_1 , без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду В.А. Подолюк