Номер провадження 3/754/6587/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 грудня 2021 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Волчек Н.Ю. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання (згідно протоколу): АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 122-2, ч.2 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 повторно протягом року після притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, 19.09.2021 о 05 год. 50 хв. в м. Київ, пр. Броварський, 97 керував т/з Renoult Logan НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нестійка хода. Огляд проводився у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драгер» 6820, результат позитивний 1,47%. Окрім цього, ОСОБА_1 не виконав вимогу про зупинку надану працівником поліції за допомогою спец сигналу та червоно-синіх маячків та продовжив рух в подальшому був заблокований службовим т/з Toyota Corolla, чим порушив п.п. 2.4, 2.9а. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130, ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Скоєне ОСОБА_1 підтверджується складеними відносно нього протоколами серії ДПР18 №023728 та серії ДПР18№023729 від 19.09.2021, які були об`єднані працівниками поліції в одну справу про адміністративне правопорушення та будуть розглядатись судом одночасно.

На неодноразові виклики до суду ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про день та час розгляду адміністративного матеріалу був завчасно повідомлений.

Крім цього, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні, від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, а тому, враховуючи вищевказане, принцип невідворотності, який передбачає неминучість настання адміністративної відповідальності для особи, яка вчинила адміністративний проступок, оскільки адміністративний проступок, на який не відреагувала держава, заподіює правопорядку серйозної шкоди, а безкарність правопорушника буде заохочувати його на вчинення нових проступків і буде подавати негативний приклад іншим нестійким особам.

Враховуючи вказане та відповідно до ст. 268 КУпАП суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 130 КУпАП та ч.1 ст. 122-2 підтверджується матеріалами справи, а саме: вищезазначеними протоколами, які є документами, що офіційно засвідчують факт вчинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, довідкою поліцейських, роздруківкою результатів огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера та відеозаписами з нагрудної камери поліцейського.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи зазначені докази, характер вчинення правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обставини, що обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 мають місце ознаки правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч.2 ст. 130 КУпАП, як невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку та повторне протягом року керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також у відповідності до ст. 36 КУпАП про можливість застосування до правопорушника адміністративного стягнення в межах санкції ч.2 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається із постанови поліцейського про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, останній не має посвідчення водія на керування транспортим засобом відповідної категорії.

Згідно позиції, викладеної в п. 28 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи вищевикладене та те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не має права керування транспортними засобами, суд приходить до висновку про необхідність застосування до правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

Оскільки, судом ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності, то відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з останнього підлягає судовий збір на користь держави в сумі 454 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 33, ч.2 ст. 130, ч.1 ст. 122-2, 283,284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 КУпАП та ч.1ст.122-2КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постанови законної сили.

Суддя Н.Ю. ВОЛЧЕК