Справа № 331/6708/21
Провадження № 3/331/2643/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу реєстрацій фізичних осіб по Олександрівському району управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, учня 11 класу ЗЗСО № 15, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.197 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до опису протоколу № ДРП-04-31/1/123 від 02.12.2021 року, було встановлено, що ОСОБА_1 проживає без реєстрації місця проживання, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-IV.

За фактом правопорушення був складений протокол про адміністративне правопорушення № ДРП-04-31/1/123 від 02.12.2021 року, з яким правопорушник був ознайомлений.

В судове засідання 20.12.2021 ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справ належним чином.

Стаття 7 КУпАП України вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Глави 21 КУпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Вина ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 197 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № ДРП-04-31/1/123 від 02.12.2021 року; довідкою про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №, згідно якого ОСОБА_1 не зареєстрований за місцем проживання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 КУпАП і вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, правопорушник, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент скоєння правопорушення та на день розгляду справи в суді, є неповнолітнім.

У відповідності зі ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу і лише у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Враховуючи особу правопорушника, який є неповнолітнім, учнем 11 класу ЗЗСО № 15, не працює, відсутність негативних наслідків та обставини скоєння адміністративного правопорушення, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197 КУпАП та застосувати до нього захід впливу у вигляді попередження.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, а до неповнолітніх застосовуються заходи впливу, які не є стягненнями, а тому в даному випадку судовий збір не підлягає стягненню з винної особи.

При вищевикладеному, керуючись ст.ст. 24-1, 40, 268, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 197 КУпАП та застосувати до нього захід впливу, відповідно до ст. 24-1 КУпАП України, у вигляді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.М. Кольц