П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Назарьова Л. В, розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого оператором заправної станції АЗС ТОВ «Люкспромгаз»,

за ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення № 7720 від 16.11.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 , працюючи оператором заправної станції АЗС ТОВ «Люкспромгаз» порушив вимоги підпункту 11 статті 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», оскільки 28 жовтня 2021 року о 08 годині 44 хвилини в АДРЕСА_2 на автозаправці не забезпечив проведення розрахункової операції через РРО для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, але подав до суду клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Суд, перевіривши протокол про адміністративне правопорушення і додані до нього документи, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що згідно п. 11 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Таким чином, обов`язок здійснення розрахункових операцій покладається на суб`єкта господарювання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює оператором заправних станцій АЗС ТОВ «Люкспромгаз».

Згідно посадових обов`язків, оператор заправних станцій: заправляє паливно-мастильними матеріалами автомашини, мототранспорт, трактори та інші транспортні засоби за допомогою автоматичних і механічних засобів заправки із дистанційним керуванням; контролює строки подання на державну перевірку паливно роздавальних колонок та вимірювальних пристроїв; подає заявки на проведення ремонту устаткування і приймає його із ремонту; обслуговує автоматизовані системи заправки пальними і мастильними матеріалами за кредитними картками з електронним пристроєм уведення та відображення інформації в реєстраторі розрахункових операцій; перевіряє точність та контролює видачу паливно-мастильних матеріалів автозаправною колонкою; контролює правильність інформації на табло та індикаторних лампах; перед початком роботи перевіряє справність обладнання, інструменту (в тому числі касової стрічки змінних звітних бланків тощо); оператор зобов`язаний забезпечити безперебійний відпуск товару споживачам; підтримує порядок на території АЗС і в приміщенні, тобто регулярно проводити прибирання; при виході з ладу обладнання, колонки або касового апарату оператор негайно повідомляє відповідального менеджера та інше керівництво.

Таким чином, ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання і особою, на яку покладено обов`язки забезпечення проведення розрахункових операцій через РРО для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме статтями 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Частиною 1 статті 155-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

У протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито зміст порушення, не вказано при здійсненні якої саме розрахункової операції допущено порушення, а лише констатовано факт вчинення такого порушення та зроблено посилання на норму законодавства, що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та позбавляє суд можливості оцінювати ці дії як правопорушення, виходячи із наявності його складу.

Наведене свідчить, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, що виключає відповідальність особи, так як відсутній його склад в цілому.

Будь-яких доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не надано і посилання на них в самому протоколі не наведено, а тому констатація факту вчинення ним адміністративного правопорушення в протоколі є припущенням, яке на доказах не ґрунтується.

Згідно із роз`ясненнями Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 19.04.2018 року у справі №815/1071/16 висновки, викладені в акті перевірки або звірки щодо встановлених порушень платником податків не є безумовно достовірними, оскільки є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів та їх особистої думки. Думка, висловлена посадовими особами контролюючого органу в акті перевірки або довідках про проведення звірки, зокрема щодо реальності вчинених платником податків господарських операцій, повинна оцінюватися судами із урахуванням інших доказів у справі, предметом якої є податкові правопорушення, що обґрунтовуються контролюючим органом серед іншого висновками акту перевірки платника платків або актами перевірки його контрагентів. Відповідно, судове рішення щодо правомірності сум грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом платнику податків, не може мотивуватися виключно даними акту перевірки цього платника податків або його контрагентів, або даними звірок, якщо ці дані обґрунтовано заперечуються платником податків та при цьому не підтверджені іншими доказами, зібраними у справі. І навпаки, вирішуючи спір, суди не можуть не враховувати доводи контролюючого органу щодо встановлених порушень, викладені в акті перевірки, оскільки висновок суду про реальність господарських операцій для цілей податкового обліку повинен бути результатом належного аналізу зібраних доказів.

Із доданого до матеріалів справи акту (довідки) фактичної перевірки вбачається, що перевірку проведено суб`єкта господарської діяльності ТОВ «Люкспромгаз», однак за результатами перевірки складено протоколу на особу, яка не є суб`єктом господарської діяльності.

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

В контексті наведеного необхідно відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку притягнення особи до відповідальності має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Керуючись статтями 9, 155-1, 247, 251, 252, 254, 256, 278, 280 КУпАП, суд

Постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду або через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя