Провадження №33/824/5779/2021 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Хобти С.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення, з урахуванням ч.2 ст.36 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 21.07.2021 о 23 год. 05 хв. в м. Києві по пр. В. Лобановського, 112, керуючи автомобілем «HYUNDAI SONATA» д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «HONDA ACCORD» д.н.з. НОМЕР_2 та з «OPEL ASTRA» д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до механічних пошкоджень та матеріальних збитків, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1, 2.3б, ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Крім того, 21.07.2021 о 23 год. 05 хв. в м. Києві по пр. В. Лобановського, 112, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «HYUNDAI SONATA» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат 2.28 ‰, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу та клопотання, у яких він просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року скасувати в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апелянт вказує, що 30 жовтня 2021 року, тобто з додержанням строку на апеляційне оскарження, його захисником було направлено апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції. Проте, 15 листопада 2021 року Київський апеляційний суд виніс постанову, якою повернув апеляційну скаргу у зв`язку з ненаданням документів, які б підтверджували повноваження захисника про наданні юридичної допомоги. 22 листопада 2021 року ним повторно подано до суду першої інстанції апеляційну скаргу. У зв`язку з цим вважає, що строк на апеляційне оскарження ним пропущено з поважних причин.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що оскаржувана постанова прийнята з грубим порушенням норм процесуального права, невірно застосовані норми матеріального права, не з`ясовано судом усіх фактичних обставин справи.

ОСОБА_1 вказує, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, він був заповнений о 23 год. 38 хв., хоча згідно даного відеозапису з нагрудної камери поліцейський вже заповнений протокол йому принесли о 23 год. 53 хв. для підпису. Хоча протокол про адміністративне правопорушення складається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Поліцейськими не було роз`яснено ОСОБА_1 , його права визначені ст.268 КУпАП та можливість проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря в закладі охорони здоров`я, якщо останній не згоден з результатами Драгера. Також суд при винесенні рішення не дослідив довідок з лікарні, якими ОСОБА_1 призначено ліки: Гівалекс та Протефлазід, які вироблені на основі спирту, тому можуть давати відповідний запах з порожнини рота.

Крім того, на думку апелянта, посилання судом першої інстанції на пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можуть прийматися до уваги, оскільки ці свідки являються учасниками ДТП, тому є заінтересованими особами. З огляду на викладене, вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника Хобти С.Г. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Із матеріалів справи вбачається, що 30 жовтня 2021 року в межах строку на апеляційне оскарження адвокатом Хобтою С.Г. була направлена апеляційну скаргу до Солом`янського районного суду м. Києва. 15 листопада 2021 року постановою Київського апеляційного суду апеляційна скарга повернута у зв`язку з ненаданням належних документів на підтвердження повноважень захисника на надання правової допомоги ОСОБА_1 22 листопада 2021 року ОСОБА_1 повторно подано до суду першої інстанції апеляційну скаргу.

Враховуючи вказані обставини та з метою забезпечення права на захист, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року.

Постанова Солом`янського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 у частині доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП учасниками провадження не оскаржується, тому із врахуванням положень ч.7 ст.294 КУпАП апеляційним судом у цій частині не переглядається.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правовими положеннями ст.266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі не можливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, правильності кваліфікації дій за вказаною статтею, оскільки зазначене підтверджуються зібраними у справі доказами.

Так, у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 214742 від 21.07.2021 ОСОБА_1 21.07.2021 о 23 год. 05 хв. в м. Києві по пр. В. Лобановського, 112, керував автомобілем «HYUNDAI SONATA» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат 2.28 ‰, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

В свою чергу, час зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення - «23 год. 38 хв.» є часом початку заповнення цього протоколу, а вказаний протокол складався в присутності ОСОБА_1 , що зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського.

Із роздруківки результатів проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу - алкотесту «Drager 6820» вбачається, що проба огляду позитивна та дорівнює 2,28 ‰.

З відеозапису нагрудної камери вбачається, що ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер», який показав результат - 2,28 ‰. Від підпису в протоколі відмовився, пояснення не надавав, будь-яких зауважень стосовно огляду не зазначив.

Підстави вважати вказаний відеозапис недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксовані усі процесуальні дії, які мав вчинити поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вказані обставини, доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння, слід визнати необґрунтованими.

Крім того, матеріали справи містять пояснення свідка ОСОБА_2 , де він зазначав, що водій «HYUNDAI SONATA» знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

В наданих пояснення працівникам поліції свідок ОСОБА_3 зазначив, що водій «HYUNDAI SONATA» перебував в стані алкогольного сп`яніння та погано тримався на ногах.

Свідок ОСОБА_4 також надавав пояснення, де вказував, що у водія «HYUNDAI SONATA» помітив ознаки алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної інстанції про те, що вказані пояснення не слід брати до уваги, як доказ вини ОСОБА_1 , оскільки вони є учасниками дорожньо-транспортної пригоди та зацікавленими, не заслуговують на увагу. Адже вказані пояснення, підтверджуються іншими доказами наявними в матеріалах справи, і підстав сумніватися у їх правдивості не встановлено.

Також, на думку апеляційного суду, судом першої інстанції вірно надано критичної оцінки доводам ОСОБА_1 , про те, що він начебто був під впливом лікарських засобів Протефлазіда та Гівалекса. Адже дані про те, що вказані лікарські засоби впливають на реакцію під час керування транспортним засобом, не встановлено.

Отже, враховуючи вказане вище, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що викладені у постанові висновки про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильності кваліфікації її дій за ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованими.

Таким чином, доводи зазначені в апеляційній скарзі не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9а ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Попри доводи апеляційної скарги, зазначені вимоги закону судом першої інстанції, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення були дотримані у повній мірі.

Із огляду на вищезазначене постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 поновити строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль