Справа № 756/1854/21
Провадження № 3/756/1644/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Ткач М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої продавцем-касиром у магазині «Eva», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 333110, ОСОБА_1 , не виконує належним чином батьківські обов`язки по вихованню свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 24.01.2021 приблизно о 17 год., за адресою: м. Київ, вул. Прирічна, 30-А, провалився під лід та отримав переохолодження.

ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КпАП України.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явилась вину визнала та повідомила, що її син - ОСОБА_2 , 24.01.2021 пішов на прогулянку, коли стемніло, близько 19 год. ОСОБА_1 пішла шукати сина на вулиці. В цей час до останньої додому прийшли поліцейські та повідомили, що її син знаходиться в лікарні з переохолодженням, оскільки останній провалився під кригу.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена за ухилення батьками або особами, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Отже диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого законодавчого акта, тому формулюючи суть правопорушення вказівка на нормативний акт, який передбачає обов`язки батьків по вихованню дітей, є обов`язковою.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини окреслені ст. 150 СК України.

Так, нормами ч. ч. 1-3 наведеної статті визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не виконує обов`язки щодо виховання свого сина ОСОБА_2 , оскільки вона залишила впродовж тривалого часу дитину без будь-якого нагляду. Наведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання дитини.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 КпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ 333110; поясненнями, що містять в матеріалах справи.

Ураховуючи викладене, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, а саме: ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання дитини.

Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).

Враховуючи вищевикладене, при накладенні стягнення відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховує: характер вчиненого правопорушення, особу порушника, її майновий стан, наявність на утримання чотирьох дітей; відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, тому вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді попередження і таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Вирішуючи питання про стягнення відповідно до вимог ст. 40-1 КпАП України з ОСОБА_1 , як особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі, визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судом відзначається наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, - визначаються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору, яка підлягає стягненню з порушника у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 грн.

При цьому, пільги при сплаті судового збору наведено у ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та вони розповсюджуються на наведені в її положеннях категорії осіб, до яких особи, на яких накладено адміністративне стягнення не відносяться.

Поряд з цим, п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема, позивачами є: б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд, враховуючи майновий стан особи, на яку накладено адміністративне стягнення, те, що остання самостійно утримує чотирьої малолітніх дітей, оскільки чоловік проживає окремо, - дійшов висновку про можливість та необхідність застосувати до правовідносин щодо справляння судового збору у даній справі положення ст. 8 Закону України «Про судовий збір» за аналогією, звільнивши ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.40-1,184 ч.1,283-285 КпАП України, Законом України "Про судовий збір", суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КпАП України і застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя М.М. Ткач