ПОСТАНОВА

Іменем України

16 червня 2021 року справа № 542/887/21

провадження № 3/542/261/21

Суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області Кашуба М.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,-

за статтею 173 КпАП України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 13.04.2021 близько 12-00 год. за адресою АДРЕСА_2 вчинив хуліганські дії відносно гр. ОСОБА_2 , а саме: лаявся, виражався нецензурною лайкою, здійснював образливе чіпляння до ОСОБА_2 , а також зламав саджанці яблук в кількості 3 шт.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, розкаявся, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин не оспорював, просив строго не карати, обіцяв, що більше такого не повториться.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що дійсно, за обставин, викладених у протоколі ОСОБА_1 вчинив відносно нього адміністративне правопорушення. Просив притягнути ОСОБА_1 до відповідальності та відшкодувати шкоду.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні надала пояснення, які повністю співпадають із фабулою викладеного у адмінпротоколі адміністративного правопорушення.

Крім визнання вини самим ОСОБА_1 , поясненнями потерпілого та показами свідка, його винність підтверджується також даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 248252 від 25.05.2021, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 25.05.2021 року, письмовими поясненнями.

Досліджені матеріали справи, пояснення потерпілого, покази свідка та пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП.

Адміністративна відповідальність, передбачена статтею 173 КУпАП настає за вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого вказаною статтею, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно зі статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням конкретних обставин та характеру вчиненого правопорушення, даних про особу правопорушника, який свою вину визнав повністю, розкаявся та готовий понести відповідальність, встановлену законом, вважаю за необхідне застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті 173 КУпАП.

Положеннями статті 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Надаючи оцінку складеному 25.05.2021 протоколу про адміністративне правопорушення в частині зазначення заподіянної матеріальної шкоди, а також доводам потерпілого щодо спричинення йому шкоди у розмірі 1000,00 грн та вирішуючи прохання про її стягнення суд виходить з наступного.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до виписаних у статтях 254, 255 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

З наведеного слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду на суму 1000,00 грн.

При цьому, будь яких доказів на підтвердження обставини заподіяння майнової шкоди саме такого розміру до матеріалів протоколу не надано.

Між тим, частиною 2 статті 251 КУПАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями статті 269 КУпАП визначено, що потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 40 КУпАП якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Коли шкоду заподіяно неповнолітнім, який досяг шістнадцяти років і має самостійний заробіток, а сума шкоди не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, суддя має право покласти на неповнолітнього відшкодування заподіяної шкоди або зобов`язати своєю працею усунути її. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

При цьому, за змістом положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Частиною 5 статті 283 КУпАП передбачено, що якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування.

Згідно зі статтею 329 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення в частині відшкодування майнової шкоди виконується в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України. Постанова по справі про адміністративне правопорушення в частині відшкодування майнової шкоди є виконавчим документом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення згідно зі статтею 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

При цьому, вирішення судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення питання стягнення майнової шкоди повинно відбуватись не інакше як на підставі доказів, які встановлюють факт наявності спричиненої майнової шкоди та її розмір.

Водночас, матеріали справи не містять та в судовому засіданні не доведено належними та допустимими доказами спричинення потерпілому майнової шкоди на суму 1000,00 грн.

Будь-яких доказів на обгрунтування розміру спричиненої потерпілому майнової шкоди до суду не надано.

При цьому, у своїх усних поясненнях потерпілий зазначив, що оцінюючи завдану шкоду саме у такому розмірі виходив із того, що йому спричинено не тільки майнову, але й моральну шкоду, а загальна сума майнової та моральної шкоди становить 1000,00 грн.

Проте, слід зазначити, що нормами КУпАП не передбачено повноважень суду розглядати питання та стягувати моральну шкоду, завдану адміністративним правопорушенням у порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, у зв`язку з недоведеністю розміру майнової шкоди суд не може прийняти вмотивованої постанови щодо стягнення з ОСОБА_1 шкоди у розмірі 1000,00 грн.

Разом з тим, суд роз`яснює, що потерпілий відповідно до ч. 3 ст. 40 КУпАП має право звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з позовом про відшкодування шкоди, в тому числі і моральної.

На підставі статті 173 КУпАП України та керуючись статтями 245, 283, 284, 294 КУпАП України,

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 (трьох) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51,00 (п`ятдесят одну) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Роз`яснити, що відповідно до статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що на підставі статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Роз`яснити, що потерпілий відповідно до ч. 3 ст. 40 КУпАП має право звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з позовом про відшкодування шкоди, завданої в результаті вчинення адміністративного правопорушення.

Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М.І.