Справа № 643/6246/21
Провадження № 3/643/2121/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2021 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м. Харкова надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 120371 від 29.03.2021).

Як вбачається з постанови Московського районного суду м. Харкова від 20.05.2021, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є сином судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_2 .

Також, як вбачається з матеріалів справи, вказана обставина була підставою для самовідводів суддів Московського районного суду м. Харкова, на яких розподілялась зазначена справа про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи по суті, суд керується таким.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 1 ст. 7 вказаного вище Закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положеннями п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, відображеної, зокрема, в рішеннях у справі "Фей проти Австрії", "Ветштайн проти Швейцарії", "Пуллар проти Сполученого Королівства", "Білуха проти України", наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 по справі № 277/599/15-к, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»). У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що сам по собі факт розгляду суддею Московського районного м. Харкова Крівцовим Д.А. справи про адміністративне правопорушення відносно близького родича іншого судді цього суду, з яким суддя Крівцов Д.А. станом на даний час розглядає окремі справи в одному складі суду, може негативно позначитись на довірі суспільства до ухваленого в справі судового рішення та поставити під сумнів легітимність останнього з точки зору стороннього спостерігача.

Між тим, як вже зазначалось, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45) (рішення у справі «Білуха проти України»).

В п. 4 Рішення Ради суддів України № 34 від 08.06.2017 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Враховуючи наведене вище, з метою забезпечення відсутності будь-яких сумнівів щодо неупередженості головуючого судді з точки зору стороннього спостерігача, надання додаткових гарантій об`єктивної безсторонності суду та забезпечення довіри громадськості до ухваленого в справі судового рішення, вважаю за необхідне заявити самовідвід.

При цьому суд враховує, що Законом України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 16.02.2021, який набрав чинності 17.03.2021, статтю 38 КУпАП після частини п`ятої доповнено новою частиною такого змісту: "Адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення".

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, відповідне правопорушення вчинено 20.03.2021. Таким чином, строк накладення адміністративного стягнення, в разі доведення в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, спливає 19.03.2022.

За таких обставин заявлення судом самовідводу та визначення іншого складу суду не призведе до порушення розумних строків розгляду справи.

Керуючись ст. 1, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Заявити самовідвід у справі № 643/6246/21, провадження № 3/643/2121/21, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Д.А. Крівцов