Справа № 459/3190/21 Головуючий у 1 інстанції: Мельникович М.В.
Провадження № 33/811/1791/21 Доповідач: Урдюк Т.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 15 листопада 2021 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 4 жовтня 2021 року о 22:05 год. у м. Червонограді по вул. Ст. Бандери, 21, керував автомобілем марки «Mitsubishi ASX 1.8AT Invite», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням технічного засобу «Drager Alkotest 6820 Arlj-0174» на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанов про передачу його на поруки Львівській обласній вільній профспілці шахтарів.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у зв`язку з тим, що приблизно за 35 хвилин до зупинки працівниками поліції він фарбував автомобіль. Оскільки автомобільна фарба зроблена на основі ацетону, вважав, що пари ацетону і потрапляння їх в дихальні органи можуть спровокувати неправильні результати у показах «Драгера».

Зазначає, що суддя суду першої інстанції неправомірно взяв до уваги показання свідка ОСОБА_2 , оскільки останній не попереджався про кримінальну відповідальність. Більше того, вказаного свідка не було на місці зупинки автомобіля, що підтверджується відеозаписом з камери працівників поліції.

На думку апелянта, наявний у матеріалах справи акт огляду на стан сп`яніння підтверджує проходження ним огляду, у протилежному випадку працівники поліції скали б акт про відмову від проходження огляду.

Також зазначає, що алкогольних напоїв не вживав і у стані сп`яніння не перебував. Просить застосувати до нього ст. 21 КУпАП та передати його на поруки.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано клопотання керівника ГФ ЧСО (Червоноградська самооборона) ОСОБА_3 про передачу на поруки, оскільки ОСОБА_1 є дисциплінованою особою, що унеможливлює керування транспортним засобом в нетверезому стані.

Крім того, 16 грудня 2021 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшло клопотання в.о. голови Львівської обласної профспілки шахтарів м. Червонограда Хміля А., який просить передати на поруки ОСОБА_1 , що є членом профспілки, оскільки останній зарекомендував себе з позитивної сторони, за кермо після вживання алкоголю ніколи не сідав, є волонтером та патріотично налаштованою людиною.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що вини у вчиненому не визнає, однак просить застосувати щодо нього ст. 21 КУпАП та передати його на поруки Львівській обласній вільній профспілці шахтарів.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, подані клопотання про передачу на поруки та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що у задоволенні апеляційної скарги та вказаних клопотань слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення від 4 жовтня 2021 року серії ОБ №125352 (а.с. 1), згідно з яким ОСОБА_1 4 жовтня 2021 року о 22:05 год. у м. Червонограді по вул. Ст. Бандери, 21, керував автомобілем марки «Mitsubishi ASX 1.8AT Invite», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням технічного засобу «Drager Alkotest 6820 Arlj-0174» на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України

Зі змістом вказаного протоколу ОСОБА_1 ознайомився, про що розписався у відповідних графах, зазначивши при цьому, що він п`яним себе не вважає.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , який були очевидцем того, як ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, однак ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився.

З огляду на те, що допит свідків судом є правом, а не обов`язком суду, ураховуючи те, що наявні в матеріалах справи письмові пояснення вказаного свідка узгоджуються з іншими матеріалами справи та підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду, апеляційний суд не вбачає підстав для визнання вказаних письмових пояснень недопустимим доказом.

З даними, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, узгоджується також відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано подію, що відбулася 4 жовтня 2021 року, та з такого вбачається, що ОСОБА_1 перебував з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі (а.с. 8).

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджується рапортом поліцейського ВРПП Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області Замлинського В., який спільно з інспектором поліції ОСОБА_4 перебували на чергуванні. Згідно з даним рапортом, ними було зупинено транспортний засіб «Mitsubishi ASX 1.8AT Invite», д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_1 . При спілкуванні з останнім було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя. Водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Drager Alkotest 6820 Arlj-0174» на місці зупинки та у медичному закладі, на що останній категорично відмовився.

У ході апеляційного розгляду апеляційним судом не встановлено фактів протиправних дій працівників поліції, а тому суд надає віри вказаному рапорту.

На переконання апеляційного суду, фактичні обставини справи суддею першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Висновок в протоколі про адміністративне правопорушення і в постанові судді про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи і фактичним обставинам події.

Викладені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі доводи, зокрема щодо причини відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Так, відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

При цьому диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, хоча у водія існує обов`язок на вимогу поліцейського пройти огляд на визначення стану сп`яніння, однак особа може відмовитись від проходження такого огляду, адже примус у цій ситуації застосовуватись не може. Поряд з тим, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено наслідки, що настають для водія, у випадку відмови від виконання п. 2.5 ПДР.

Враховуючи, що ОСОБА_1 отримав право керування транспортними засобами, він зобов`язаний знати вимоги ПДР, в тому числі і п. 2.5 та наслідки його невиконання. При цьому причини, що зумовили порушення вимог ПДР, як і факт перебування або неперебування особи у стані сп`яніння, значення не мають, адже у даному випадку особі вміняється відмова від проходження огляду на стан сп`яніння після озвучення відповідної вимоги поліцейським, а не керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Стосовно відсутності у матеріалах справи акту про відмову від огляду щодо визначення стану сп`яніння, то зазначений документ Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 9 листопада 2015 року не передбачений. Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксовано у акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 23), а також направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 2), що відповідає вимогам, встановленим Інструкцією № 1452/735.

З огляду на те, що під час висловлення поліцейським вимоги ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та відмови останнього від проходження такого огляду поліцейським застосовувались спеціальні технічні засоби відеозапису, сам відеозапис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, а тому факт залучення поліцейським одного свідка, як і факт відсутності останнього на долученому до матеріалів справи відеозаписі, відповідає вимогам ч. 2 ст. 266 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, суддя місцевого суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповдіно до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, розглянувши заявлені клопотання про передачу ОСОБА_1 на поруки, які були підтримані в судовому засіданні, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 21 КУпАП встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи та особи, яка вчинила правопорушення, передбачені частинами другою четвертою статті 126 та статтею 130, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Таким чином законодавець чітко визначив, що особи, які визнані винними у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого, у тому числі, ст. 130 КУпАП, не можуть бути звільнені від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів справи стосовно них до громадської організації або трудового колективу для вирішення питання застосування заходів громадського впливу.

ОСОБА_1 визнаний винним саме у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому, у суду апеляційної інстанції немає процесуальної можливості звільнити його від адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст. 21 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає, а подані ГФ ЧСО (Червоноградська самооборона) та Львівською обласною профспілкою шахтарів м. Червонограда клопотання про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 21 КУпАП та передачі його на поруки задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

відмовити у передачі ОСОБА_1 на поруки Громадському формуванню з охорони громадського порядку і державного кордону «Червоноградська самооборона» та Львівській обласній профспілці шахтарів м. Червонограда.

Постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 15 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк