ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1037/21 Справа № 199/3921/21 Суддя у 1-й інстанції - Воробйов В. Л. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2021 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44 КУпАП,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 10 діб.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 20 березня 2021 року о 14 годині 25 хвилин ОСОБА_1 біля будинку №26 по вул. Образцова у м.Дніпро, зберігав при собі наркотичну речовину рослинного походження зеленого кольору «канабіс», який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено масою: 1,680 г, 0,872 г, 1,974 г, тобто у невеликих розмірах для власного вживання без мети збуту, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції змінити в частині накладення адміністративного стягнення, застосувавши до нього адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт або штрафу.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає про те, що судом неналежним чином враховано його особу, а саме те, що він повністю визнав свою провину у вчиненні даного адміністративного правопорушення, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, у нього на утриманні перебуває мати, яка є особою похилого віку та у зв`язку з погіршенням стану здоров`я вона потребує постійного догляду, а крім нього вона інших родичів не має.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свою апеляційну скаргу та з підстав викладених у ній просив її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Викладений в постанові суду висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, підтверджений доказами, зібраними у справі та у апеляційній скарзі не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стаття 33 КУпАП визначає, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Так, судом першої інстанції при обранні виду та розміру адміністративного стягнення враховано, що ОСОБА_1 свою провину визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, у зв`язку з чим дійшов висновку про необхідність накладення стягнення у вигляді адміністративного арешту.

Апеляційний суд вважає, що при визначенні виду і розміру стягнення, суд не врахував у повній мірі характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини. Судом першої інстанції, на переконання апеляційного суду, було призначено ОСОБА_1 занадто суворе покарання, у вигляді адміністративного арешту на строк 10 діб. Тобто, у даному випадку, врахувавши обставини, що пом`якшують відповідальність та з урахуванням відсутності відомостей щодо вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 , судом було обрано найсуворіший вид адміністративного стягнення, який передбачений санкцією статті.

Так, санкція частини 1 статті 44 КУпАП передбачає накладення штрафу від двадцяти п`яти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Тобто, у даному випадку, судом не розглянуто можливості в застосуванні альтернативних адміністративних стягнень, належним чином не наведено мотивів для обрання найсуворішого адміністративного стягнення та не зазначено з яких міркувань суд виходив при обранні розміру такого стягнення, у зв`язку з чим постанова суду в цій часті має бути змінена.

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 визнав свою провину у скоєнні даного адміністративного правопорушення, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, на його утриманні перебуває мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка, відповідно до довідки КНП Дніпровський ЦПМСД №8 ДМР обмежена самостійно пересуватись та самообслуговуватися, потребує сторонньої допомоги.

Апеляційний суд зазначає, що перебування на утриманні ОСОБА_1 матері, яка є особою похилого віку та потребує постійного стороннього догляду у зв`язку з наявними хворобами, та з урахуванням того факту, що ОСОБА_1 є її єдиним родичем, є виключною та фактично єдиною обставиною, яка враховується апеляційним судом для зміни адміністративного стягнення на більш м`яке.

Враховуючи вищезазначене суд апеляційної інстанції вважає можливим змінити накладене адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт, що відповідатиме меті адміністративного стягнення, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП, змінити в частині накладення адміністративного стягнення, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 60 годин.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун