ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/825/21 Справа № 182/2404/21 Суддя у 1-й інстанції - Ступак Т. С. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Шашликова Дениса Геннадійовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нікополь Дніпропетровської області, працює водієм ТОВ «МОТОДОР», зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп. та стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн. 00 коп.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 07 квітня 2021 року о 17-00 год. гр. ОСОБА_1 здійснював регулярні перевезення пасажирів на міському автомобільному маршруті № 16 (автобус ПАЗ 4234, д.н НОМЕР_1 ) в м.Нікополь по просп. Трубників біля буд.51 «пл. Б.Хмельницького Металург» в кількості більше ніж місць для сидіння, що передбачено технічною характеристикою транспортного засобу, а саме: більше 30, чим порушив п.3 п.п.8 ПКМУ №1236 від 09.12.2020 року зі змінами від 07.02.2021 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення або на підставі ст. 22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю, обмежившись усним зауваженням

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що ОСОБА_1 не суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки він є найманим працівником, а не суб`єктом господарювання. Також, зазначає, що висновки суду не ґрунтуються на досліджених судом доказах, зокрема у справі відсутні докази винуватості ОСОБА_1 , а рішення суду ґрунтується виключно на протоколі про адміністративне правопорушення, який не може бути достатнім доказом по справі. Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є доказами, оскільки містять тільки відомості про відмову ОСОБА_1 від надання пояснень та підписання протоколу. Також вважає недопустимим доказом диск з відеозаписом, долученим до матеріалів справи. Вважає, що показання, які ОСОБА_1 надавав під час складання протоколу та в суді першої інстанції не можуть братися до уваги, оскільки він юридично необізнана особа і надавав пояснення з незрозумілих для нього питань. Крім того, зазначає, що в протоколі працівником поліції стверджується, що технічними характеристиками транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 передбачено перевезення 30 осіб, а фактично відбулося перевезення більшої кількості осіб. Однак жодного допустимого та належного доказу того, що в зазначеному транспортному засобі можуть перевозитись саме 30 осіб, поліцейським надано не було. Крім того, посилається на те, що розмір накладеного стягнення є непомірним з доходом, який отримує ОСОБА_1 та з огляду на його сімейний стан, зокрема перебування на утриманні малолітньої дитини.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Шашликов Д.Г. не з`явились, про час та дату апеляційного розгляду повідомлені належним чином, надіслали до суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб (ч. 6 ст. 294 КУпАП).

Мотиви апеляційного суду.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а саме у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, які місцевий суд безпосередньо дослідив під час розгляду справи, а саме: визнавальними показаннями самого ОСОБА_1 , який в суді першої інстанції вину визнав в повному обсязі; протоколом про адміністративні правопорушення серії ВАБ № 490189 від 07 квітня 2021 року; копією електронного рапорту зареєстрованого за № 8716 від 07.04.2021; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у присутності яких гр. ОСОБА_1 відмовився від надання будь яких пояснень та підпису.

Постановою КМУ №1236 від 09.12.2020 р. (зі змінами) передбачено, що п.п.3 п.8 забороняє здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб (редакція станом на 07.04.2021).

В матеріалах справи наявний відеозапис на якому зафіксовано, що в автобусі під керуванням ОСОБА_1 наявні пасажири в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, зокрема всі місця для сидіння зайнятті, а в проході між рядами стоять люди щільно один до одного, що унеможливлює прохід через салон автобуса.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, достатніми, які доповнюють один одного, відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, їх оцінка дана судом першої інстанції у відповідності зі ст. 252 КУпАП, з якою погоджується і апеляційний суд, чим спростовується доводи апелянта, що матеріалами справи не доведено вину ОСОБА_1 .

Крім того, апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з дотриманням ст. ст. 254-256 КУпАП, в ньому зазначена суть правопорушення та розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а саме, що ОСОБА_1 в порушення правил карантину, перевозив пасажирів з перевищенням встановленої кількості пасажирів.

Посилання в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції не врахував належним чином, що розмір доходу ОСОБА_1 , тому штраф в сумі 17 000 грн. є непомірним та суттєво вплине на сімейний дохід та подальший рівень життя сім`ї, у зв`язку з чим ставить питання про звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за ст. 22 КУпАП, апеляційний суд зазначає, що характер вчиненого правопорушення та рівень його суспільної небезпеки не можуть бути розцінені судом як малозначне діяння, у зв`язку з чим відсутні підстави для звільнення його від адміністративної відповідальності.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. Адміністративне стягнення суд першої інстанції наклав з дотриманням вимог ст. 36 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Шашликова Д.Г. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун