Номер провадження: 33/813/114/21
Номер справи місцевого суду: 523/2641/19
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М.,

при секретарі: Павлючук Ю.В.,

за участю: адвоката Осауляка О.Г. Павлишина А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Павлишина Андрія Івановича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2020 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №212829 від 03.02.2019р., ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Renault Kangoo», д/н НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Миколаївська дорога, 283, у м. Одесі, при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю марки «Volkswagen Amarok», д/н НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямі по тій смузі, на яку мав намір перестроїтись ОСОБА_1 , та скоїв з ним зіткнення, чим порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху, у результаті дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладання адміністративного стягнення.

Не погодившись із вищевказаною постановою суду, адвокат Павлишин А.І. в інтересах ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2020 року.

Крім того, адвокат Павлишин А.І. в інтересах ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2020 року, мотивуючи тим, що справа була розглянута за його відсутності, а з текстом оскаржуваної постанови суду ОСОБА_1 ознайомився в Єдиному державному реєстрі судових рішень 30 вересня 2020 року (а.с. 135-144).

Частиною 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладенні у клопотанні доводи, вважаю за можливе визнати причини пропуску строку поважними та поновити адвокату Павлишину А.І. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2020 року.

Заслухавши пояснення адвоката Павлишина А.І. в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи виним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриваючи провадження по справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясував всі фактичні обставини, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 10.3 ПДР. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. 10.3 ПДР України, який зазначений в протоколі працівником поліції.

Згідно із п. 10.3 ПДР, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

При цьому, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційним судом встановлено, що факт порушення ОСОБА_1 п. 10.3 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 124 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

1)протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №212829 від 03.02.2019р., який складений уповноваженою особою, підписаний особою, яка його склала та його зміст повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП (а.с. 1);

2)схемою місця ДТП від 02.02.2019р. (а.с. 2);

3)письмовими поясненнями учасників ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , (а.с. 3-4);

4)висновком №19-2329/2130 від 04.06.2019р. судової траспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи по дослідженню обставин зіткнення автомобілів Renault Kangoo та Volkswagen Amarok (а.с. 56-63);

5)висновком судової експертизи №369-А від 16.06.2020р. (а.с. 113-124).

Згідно зі ст. 273 КУпАП, експерт призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Відповідно до вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998р., серед основних завдань автотехнічної експертизи є установлення відповідності дії водія транспортного засобу у даній дорожній ситуації технічним вимогам Правил дорожнього руху, наявності у водія можливості запобігти пригоді з моменту виникнення небезпеки, відповідності з технічної точки зору дій водія вимогам Правил дорожнього руху, а також встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями водія та ДТП.

Транспортно-трасологічна експертиза - це дослідження, в ході якого експерт вивчає сліди на транспортних засобах та місці ДТП і визначає механізм їх виникнення. Незалежна експертиза слідів транспортних засобів визначає можливість виникнення ушкоджень при конкретних обставинах і відповідність даних ушкоджень заявленим обставинам.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Дані експертизи передбачають проведення цілого комплексу заходів, які направлені на отримання повної картини виникнення ДТП, а також дії усіх учасників.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2019 року, за клопотанням ОСОБА_1 в справі було призначено судову автотехнічну експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання: 1. Якими частинами, під яким кутом та на якій швидкості пройшов контакт в момент зіткнення автомобіля «Volkswagen Amarok», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з автомобілем «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 ? 2. Як розміщувалися транспортні засоби«Volkswagen Amarok», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з автомобілем «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відносно меж проїзної частини дороги в момент зіткнення? 3. Як повинен був діяти водій автомобіля «Volkswagen Amarok», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в даній ситуації відповідно до правил дорожнього руху? 4. Як повинен був діяти водій автомобіля «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в даній ситуації відповідно до правил дорожнього руху? 5. Чи мав водій автомобіля «Volkswagen Amarok», реєстраційний номер НОМЕР_2 , технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді? 6. Чи мав водій автомобіля «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді? 7. Дії кого з водіїв знаходяться в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди? Проведення експертизи доручено експертам ОНДІСЕ за адресою: м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21 (а.с. 53).

На виконання вимог вищевказаної постанови, 04 червня 2019 року був наданий висновок судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №19-2329/2130, згідно якого: «1, 2. Згідно наданих адміністративних матеріалів в умовах даної події, в первинний контакт вступили передня частина лівої сторони автомобіля Renault та задня частина правової сторони автомобіля Volkswagen під кутом близько 10-15 градусів.

Встановити експертам шляхом як були розташовані транспортні засоби на проїжджій частині автодороги до моменту входу у первинний контакт не представляється можливим з причин вказаних в дослідницькій частині даного висновку.

Встановити експертним шляхом швидкість руху автомобіля Volkswagen та Renault на момент події не представляється можливим з причин вказаних в дослідницькій частині даного висновку.

3-7. Встановити експертним шляхом технічну спроможність тих чи інших пояснень водіїв про розвиток події не представляється можливим з причин вказаних в дослідницькій частині даного висновку.

У зв`язку з чим належні дії водіїв були розглянуті згідно з показами кожного з них.

При розвитку події за поясненнями водія автомобіля Volkswagen: в умовах даної події при виконанні маневру перестроювання автомобіля Renault з правої сторони у ліву його належні дії регламентувалися вимогами п. п. 10.1 та 10.3 ПДР, згідно якими перед зміною напрямку руху водію було слід переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, і у випадку наявності об`єктивних ознак того, що перестроювання перешкоджатиме іншим учасникам руху, які мають перевагу, надати їм дорогу.

Водій автомобіля Volkswagen, приданому варіанті розвитку події, мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем Renault належним виконанням вимог п. п. 10.1 та 10.3 ПДР.

З моменту виникнення небезпеки для руху належні дії водія автомобіля Volkswagen регламентувались вимогами п. 12.3 ПДР, які передбачають вживання заходів до зупинки свого транспортного засобу гальмуванням.

При розвитку події за даним варіантом встановити на даний момент мав чи ні водій автомобіля Volkswagen можливість попередити зіткнення з автомобілем Renault не представляється можливим з причин вказаних в дослідницькій частині даного висновку.

У даному варіанті розвитку події як мінімум фактичні дії водія автомобіля Renault, які не відповідали вказаним вище пунктам ПДР, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з фактом настання ДТП.

При розвитку події за поясненнями водія автомобіля Renault: в умовах даної події при виконанні маневру перестроювання автомобіля Volkswagen з лівої сторони у праву його належні дії регламентувалися вимогами п. п. 10.1 та 10.3 ПДР, згідно якими перед зміною напрямку руху водію було слід переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, і у випадку наявності об`єктивних ознак того, що перестроювання перешкоджатиме іншим учасникам руху, які мають перевагу, надати їм дорогу.

З позиції технічного аналізу це свідчить про наявність у водія автомобіля Volkswagen технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем Renault належним виконанням вимог п. п. 10.1 та 10.3 ПДР.

Розгляд належних дій водія автомобіля Renault спрямованих на запобігання ДТП, а також вирішення питання мав чи не мав водій автомобіля Renault технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем Volkswagen, з технічної точки зору, не має прикладного змісту, з причин вказаних в дослідницькій частині даного висновку.

При даному варіанті розвитку події фактичні дії водія автомобіля Renault, які не відповідали вказаним вище пунктам ПДР, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з фактом настання ДТП» (а.с. 57-63).

Не погодившись із вищезазначеним висновком ОНДІСЕ судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №19-2329/2130 від 04 червня 2019 року, ОСОБА_1 подав до суду клопотання про призначення додаткової експертизи, та постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2019 року в справі призначено повторну судову транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизу, на вирішення яких поставити наступні питання:

1. Якими частинами, під яким кутом та на якій швидкості пройшов контакт в момент зіткнення автомобіля «Volkswagen Amarok», реєстраційний номер НОМЕР_2 з автомобілем «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 ? 2. Як розміщувалися транспортні засоби «Volkswagen Amarok», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відносно меж проїзної частини дороги в момент зіткнення? 3. Як повинен був діяти водій автомобіля «Volkswagen Amarok», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в даній ситуації відповідно до правил дорожнього руху? 4. Як повинен був діяти водій автомобіля «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в даній ситуації відповідно до правил дорожнього руху? 5. Чи мав водій «Volkswagen Amarok», реєстраційний номер НОМЕР_2 , технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді? 6. Чи мав водій «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді? 7. Дії кого з водіїв знаходяться в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди? 8. З якою швидкістю «Volkswagen Amarok», реєстраційний номер НОМЕР_2 , випереджав «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 ?. Проведення експертизи доручено експертам Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за адресою: м. Одеса, вул. Прохорівська, 35 (а.с. 93).

На виконання вимог вищевказаної постанови, 01 липня 2020 року наданий висновок експерта №369-А від 16.06.2020р. за результатами експертизи, згідно якого: «1. У момент первинного контакту автомобіль Renault, контактував лівою боковою передньою частиною з правою боковою задньою частиною автомобіля Volkswagen. Кут між повздовжніми осями транспортних засобів у момент первинного контакту орієнтовно був 10…15 градусів, при відліку кута від поздовжньої осі автомобіля Volkswagen, проти руху годинникової стрілки до повздовжньої осі автомобіля Renault.

Провести дослідження та визначити швидкість руху автомобілів Renault та Volkswagen експертним шляхом не виявляється можливим із причин зазначених в дослідницькій частині до цього питання.

2. Провести дослідження та вирішити це питання експертним шляхом не виявляється можливим із причин зазначених в дослідницькій частині до цього питання.

3. Для заданого комплексу вихідних даних та обставин події, зазначених у копії постанові про призначення судової експертизи, у даній дорожній ситуації водій автомобіля Volkswagen повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР.

4. Для заданого комплексу вихідних даних та обставин події, зазначених у копії постанові про призначення судової експертизи, у даній дорожній ситуації водій автомобіля Renault повинен був діяти відповідно до вимог п. п. 10.1 та 10.3 ПДР.

5. Провести дослідження та вирішити це питання експертним шляхом не виявляється можливим із причин зазначених в дослідницькій частині до цього питання.

6. Для заданого комплексу вихідних даних та обставин події, зазначених у копії постанові про призначення судової експертизи, у даній дорожній ситуації водій автомобіля Renault мав технічну можливість запобігти зіткнення, дотримуючись вимог п. п. 10.1 та 10.3 ПДР.

7. Провести дослідження та визначити швидкість руху автомобіля Volkswagen, експертним шляхом не виявляється можливим із причин зазначених в дослідницькій частині до цього питання.» (а.с. 115-124).

Крім того, постановою Одеського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року за клопотанням ОСОБА_1 по справі призначено судову комплексну судову транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизу на вирішення якої були поставлені наступні питання: 1. Чи спроможні з технічної точки зору покази учасників пригоди в частині розвитку механізму пригоди з урахуванням пошкоджень виявлених на ТЗ учасниках пригоди? 2. Чи можливий розвиток подій під час ДТП виходячи із свідчень водія автомобіля «Volkswagen Amarok», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 ? 3. Чи можливий розвиток подій під час ДТП виходячи із свідчень водія автомобіля «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 ? 4. Чи спроможне з технічної точки зору розташування місця зіткнення, яке зазначене працівниками поліції в схемі ДТП зі слів водія Volkswagen Amarok», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 на другій полосі руху? 5. Чи спроможне з технічної зору розташування місця зіткнення, яке зазначене та закреслене працівника поліції в схемі ДТП зі слів водія автомобіля Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 на першій полосі руху? Проведення експертизи доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (ОНДІСЕ), розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 83/85 (а.с. 189-190).

На виконання вимог вищевказаної постанови, був наданий висновок експертів №21-295 автотехнічної експертизи обставин ДТП зіткнення автомобілів Renault та Volkswagen від 29 березня 2021 року, однак відповісти на жодне поставлене питання не представилось можливим з причин вказаних в дослідницькій частині даного висновку.

Відповідно до ст. ст. 1, 3, 4 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження.

Незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються: визначеним законом порядком призначення судового експерта; забороною під загрозою передбаченої законом відповідальності втручатися будь-кому в проведення судової експертизи; існуванням установ судових експертиз, незалежних від органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування та суду; кримінальною відповідальністю судового експерта за дачу свідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків; можливістю призначення повторної судової експертизи.

Крім того, ст. ст. 384-385 Кримінального кодексу України, передбачена кримінальна відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку експерта складеного для надання суду, та за відмову експерта без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків у суді.

Отже, апеляційний суд не вбачає ставити під сумнів висновок №19-2329/2130 від 04.06.2019р. судової траспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи по дослідженню обставин зіткнення автомобілів Renault Kangoo та Volkswagen Amarokт, висновок судової експертизи №369-А від 16.06.2020р., та висновок експертів №21-295 автотехнічної експертизи обставин ДТП зіткнення автомобілів Renault та Volkswagen від 29 березня 2021 року, та визнає їх належними, допустимими та достовірними доказами по справі.

При цьому, питання наявності у діях водія порушень ПДР та визнання особи винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення лежить у юридичній площині і відноситься виключно до компетенції суду.

Таким чином, оцінюючи вищезазначені докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем Renault, при перестроюванні не надав перевагу у русі автомобілю Volkswagen, що рухався в попутному напрямі по тій смузі, на яку мав намір перестроїтись, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив п. 10.3 ПДР, оскільки такий висновок ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

Апеляційний суд не може визнати належним доказом у справі та не приймає до уваги висновок експерта за результатами проведення комплексного експертного дослідження з обставин механізму ДТП та транспортної трасології №10.1-10.4/012-Д від 29.03.2021р., судового експерта ОСОБА_3 , оскільки він був зроблений за ініціативою ОСОБА_1 та в розпорядження експерта не було надано матеріалів судової справи про адміністративне правопорушення, які є у розпорядженні суду і які містять вичерпні дані щодо обставин зазначеної ДТП. Крім того, судовий експерт ОСОБА_3 не попереджений про кримінальну відповідальність ст. ст. 384-385 Кримінального кодексу України.

Кожен водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Крім того, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, не зважаючи на те, що ОСОБА_1 свою винну у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за порушення ним вимог п. 10.3 ПДР.

Зазначений висновок суду також відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Отже, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2020 року.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Повноважень скасування постанови та направлення справи для належного оформлення та доопрацювання до Управління патрульної поліції в Одеській області, як того просить апелянт, апеляційний суд не має.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Павлишина Андрія Івановича в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2020 року.

Апеляційну скаргу адвоката Павлишина Андрія Івановича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький