ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/1064/21 Курганникова О.А.
Категорія: ч. 4 ст. 130 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 березня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 4 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

05 грудня 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 237599 стосовно ОСОБА_1 за частиною 4 статті 130 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 04 грудня 2020 року о 19 годині 15 хвилин в м.Харкові, пр.Гагаріна, 179, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Nissan Rogue, д.н. НОМЕР_1 , став учасником ДТП, після чого вживав алкогольні напої (пиво) до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.10 «є» Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 4 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 04 березня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 4 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 гривні.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на невідповідність висновків судді обставинам справи, порушення ним норм матеріального і процесуального права.

Зокрема зазначив, що він був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені статтею 268 КУпАП права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а саме: права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо. Вказана обставина є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини.

Суд першої інстанції в постанові зазначає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП підтверджується матеріалами адміністративної справи: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 237599 від 05.12.2020 письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , рапортом співробітника поліції та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

При цьому, судом не зазначено які ж саме інші докази суд в судовому засіданні досліджував з точки зору їх належності, допустимості, об`єктивності та достатності.

Зазначені матеріали (документи) та фактичні обставини справи не були належним чином дослідженні та перевірені судом, свідки та працівники поліції в судовому засіданні не допитані, що потягло за собою прийняття незаконного рішення.

Крім того, судом проведено розгляд справи без його участі, матеріали справи не містять доказів щодо його належного повідомлення про час та місце розгляду справи.

Також зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Інші свідки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а також працівники поліції в судовому засіданні взагалі не допитані, про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень не попереджались, а отже письмові пояснення свідків без їх допиту у судовому засіданні є неналежними доказами.

Звертає увагу, що автомобіль, яким він нібито керував, не зупинявся працівниками поліції, а був припаркований, мотор не працював, ніякого ДТП він не вчиняв. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на керування ним автомобілем. Працівники поліції прибули до нього додому та зобов`язали пройти з ними на вулицю. Він повідомив працівників поліції, що не був учасником будь-якої ДТП, а тому підстави для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння були відсутні.

З приводу відеозапису з нагрудних камер поліцейських зазначає, що зазначений відеозапис не відтворює повну картину подій на місці ДТП та біля його місця проживання. Вважає, що працівниками поліції навмисно вирізані фрагменти відеозапису з метою знищення їх протиправної діяльності.

Одночасно з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Поважність пропуску строку на апеляційне оскарження мотивована тим, що про існування оскаржуваної постанови суду він дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень та відразу подав до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Копію оскаржуваної постанови суду взагалі не отримував. Лише 19.03.2021 я ознайомився з матеріалами вказаної справи.

Вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, клопотання підлягає задоволенню.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 27).

02 червня 2021 року засобами електронної пошти до Харківського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, в якій зазначає, що про розгляд справи дізнався випадково 01 червня 2021 року на сайті «Судова влада».

Вказана заява не підлягає задоволенню, оскільки викладені в ній обставини спростовуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу ОСОБА_1 , яка вказана ним в апеляційній скарзі, засобами поштового зв`язку у квітні 2021 року направлено судову повістку про виклик в судове засідання на 02 червня 2021 року о 12 годині 20 хвилин. Судова повістка отримана особисто ОСОБА_1 26 квітня 2021 року (а.с. 27).

З огляду на викладене, апеляційним судом вжито всіх необхідних заходів, передбачених статтею 277-2 КУпАП, щодо повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи.

З врахуванням викладеного та виходячи з положень статей 268, 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за наявними в матеріалах справи доказами за відсутністю належним чином повідомленої особи ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, оскільки ним порушено вимоги пункту 2.10 «є»ПДР України, його провина у скоєнні правопорушення доведена в повному обсязі.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.10 «є» зобов`язує водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідальність за частиною 4 статті 130 КУпАП настає за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Судовим розглядом встановлено, що 04 грудня 2020 року о 19 годині 15 хвилин в м.Харкові, пр.Гагаріна, 179, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Nissan Rogue, д.н. НОМЕР_1 , став учасником ДТП, після чого вживав алкогольні напої (пиво) до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Внаслідок зазначених подій працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 237599 від 05 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_1 за порушення ним пункту 2.10 «є» ПДР України, за що відповідальність передбачена частиною 4 статті 130 КУпАП.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується:

?поясненнями ОСОБА_2 , з яких вбачається, що 04.12.2020 він викликав поліцію у зв`язку з тим, що близько 19:15 рухався на своєму автомобілі ВАЗ 2114, НОМЕР_2 , по пр.Г.Сталінграду, в районі буд.179 по пр.Гагаріна зупинився на забороняючий сигнал світлофору, після чого відчув удар в задню частину свого авто, вийшовши з автомобіля побачив автомобіль Nissan Rogue, НОМЕР_1 , з якого вийшов незнайомий йому громадянин та запропонував вирішити питання мирним шляхом. Він повідомив, що оцінює матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, в 1500 грн. Після чого невідомий громадянин мовчки сів в автомобіль Nissan Rogue, від`їхав та припаркував свій автомобіль неподалік. приблизно через 10 хвилин водій автомобіля Nissan Rogue повернувся до його автомобіля з пивом у руці, розпивав його, погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою, показував нецензурні жести та геніталії. Після чого пішов у невідомому напрямку (а.с. 4);

?поясненнями ОСОБА_3 , з яких вбачається, що 04.12.2020 приблизно о 19 год. він на зупинці громадського транспорту очікував товариша. Почув звук удару, повернувшись побачив на світлофорі два автомобілі: ВАЗ 2114, НОМЕР_2 , та Nissan Rogue, НОМЕР_1 . З автомобіля ВАЗ вийшов його товариш, а з автомобіля Nissan Rogue незнайомий йому чоловік. Через декілька хвилин невідомий чоловік сів до автомобіля Nissan Rogue та від`їхав. Ще через деякий час цей водій повернувся до автомобіля його товариша з пляшкою пива в руці, стукав у вікна, показував нецензурні жести, розпивав пиво. Він не втручався у сварку до приїзду поліції, так як вказаний незнайомий чоловік поводив себе агресивно (а.с. 5);

?відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, з якого вбачається, що свідки ДТП вказують на ОСОБА_1 як на особу, яка керувала автомобілем Nissan Rogue. ОСОБА_1 участь у ДТП заперечує, вимагає в поліцейських фото-, відеодокази його причетності до ДТП. Працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП або у закладі охорони здоров`я, на що він відмовляється та повідомляє, що автомобілем не керував. Після чого ОСОБА_1 придбав алкогольний напій пиво та почав його розпивати. На попередження поліцейського щодо заборони вживання алкоголю до проведення огляду на стан сп`яніння у зв`язку з наявністю ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не реагує та продовжує вживати пиво. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 поводить себе зухвало, агресивно, погрожує працівникам поліції відповідальністю. Крім того, відеозапис містить огляд автомобіля Nissan Rogue на пошкодження (а.с. 8).

Надаючи пояснення по суті правопорушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 зазначив, що за кермом вказаного автомобіля не перебував, ДТП не скоював.

Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за частиною 4 статті 130 КУпАП, про невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, поліцейськими дотримано.

Апеляційний суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 237599 від 04 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, протокол відповідає вимогам статті 256 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Доказів щодо спростування висновків судді про наявність в діях ОСОБА_1 порушень вимог пункту 2.10 «є» ПДР України та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП матеріали справи не містять, не надано таких доказів і апеляційному суду.

При розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування суддею норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності в матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказів того, що він керував автомобілем Nissan Rogue, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Так, з письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вбачається, що саме водій автомобіля Nissan Rogue, д.н. НОМЕР_1 , був учасником ДТП в районі буд. 179 по пр.Гагаріна в м.Харкові, та покинув місце ДТП (а.с. 4,5).

Відомостей, що автомобілем Nissan Rogue, д.н. НОМЕР_1 , 04 грудня 2020 року о 19:15 керувала будь-яка інша особа, аніж ОСОБА_1 , матеріали справи не містять та до апеляційного суду не надано.

Доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи в суді першої інстанції за його відсутності заслуговують на увагу, однак висновків судді щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. При цьому, апеляційний суд також враховує, що своїм правом на участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не скористався, будучи завчасно та належним чином повідомленим про розгляд його апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом вини ОСОБА_1 в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю природою він не є самостійним беззаперечним доказом, апеляційним судом до уваги не приймаються, з огляду на те, що складання протоколу, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги про те, що суддя не викликав та не допитав в судовому засіданні свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а тому їх письмові пояснення, що містяться в матеріалах справи, не можуть бути визнані належними та допустимими доказами у справі, апеляційний суд до уваги не приймає та зазначає, що виходячи з вимог статті 272, пункту 5 частини 1 статті 278 КУпАП допит свідків в судовому засіданні не є обов`язком судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення.

З клопотаннями про допит свідків ОСОБА_1 як до суду першої інстанції, так і до апеляційного суду не звертався.

При цьому, апеляційний суд приймає до уваги, що письмові пояснення свідків узгоджуються з іншими доказами, наявними в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських є неналежним доказом по справі є безпідставними, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4 частини 1 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, до протоколу про адміністративне правопорушення, крім іншого, долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліцію» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Підстави вважати долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер поліцейських неналежним доказом по справі в апеляційного суду відсутні.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги висновків судді щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП, внаслідок порушення ним пункту 2.10 «є» ПДР України не спростовують, підстав для скасування постанови судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 березня 2021 року та закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП не встановлено.

Керуючись ст. ст. 245, 266, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 березня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна