Справа № 447/3323/20 Головуючий у 1 інстанції: Едер П.Т.
Провадження № 33/811/319/21 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Цаплака Маріана Івановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17 лютого 2021 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у сумі 454 грн.

Згідно з постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 20 листопада 2020 о 20:10 год. на автодорозі М-06 576км. керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічного засобу приладу Drager-алкотест, ARBL 0925 тест №4156 у присутності двох свідків. Рівень алкоголю в крові 0,42 проміле. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17 лютого 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити.

Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що постанова судді суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою.

Звертає увагу, що суддею суду першої інстанції було порушено права на захист оскільки судове засідання було проведено без його участі та участі його пердставника. Окрім того в постанові судді суду першої інстанції вказано недостовірні дані.

Повідомляє, що протокол про адміністративне правопорушення було складено без його участі та не вручено йому.

Зазначає, що огляд на стан сп`яніння проводився у відсутності свідків, окрім того повідомляє, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Крім того 15 квітня 2021 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшло клопотання від голови Громадської правозахисної організації «Захист прав» ОСОБА_2 про передачу матеріалів на розгляд організації для застосування заходів громадського впливу.

В клопотанні зазначають, що з липня 2014 року ОСОБА_1 є членом Громадської правозахисної організації «Захист прав», з моменту вчинення правопорушення щиро розкаявся у скоєному, позитивно характеризується, ініціативний, відповідальний, володіє високими професійними знаннями та навичками, відповідальний, послідовний в роботі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника в підтримку поданої апеляційної скарги та клопотання, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 №186321 від 20 листопада 2020 року, який підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів в якому зазначено, що ОСОБА_1 , з результатом огляду погодився, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебуванням під вливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого огляд було проведено поліцейським СРПП №4 Миколаївського ВП Пуделком М.М.

Суддя апеляційного суду погоджується з висновками судді першої інстанції, щодо винуватості ОСОБА_1 , оскільки ці висновки ґрунтуються на матеріалах та обставинах справи.

Доводи апелянта про те, що суддею суду першої інстанції було порушено права на захист оскільки судове засідання було проведено без його участі та участі його представника, не беруться до уваги.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП, неявка особи відносно, якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце розгляду справи, подавав клопотання про направлення матеріалів справи за місцем проживання в Галицький районний суд м. Львова, дане клопотання було задоволене суддею Миколаївського районного суду Львівської області, також в Галицькому районному суді м. Львова подав заяву про передачу справи на розгляд Шевченківського районного суду м. Львова, яка була задоволена суддею Галицького районного суд м. Львова, 17 лютого 2021 року ОСОБА_1 була направлена повістка про дату та час судового розгляду в Шевченківському районному суді м. Львова, 16 лютого 2021 року ОСОБА_1 через канцелярію суду подав клопотання про закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 брав активну участь в розгляді справи, неодноразово звертався з заявами та подавав клопотання про закриття провадження, був повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки в судові засідання не повідомив суддю суду першої інстанції.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено без його участі та не вручено йому, не заслуговують на увагу.

Як вбачається із матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 186321 від 20 листопада 2020 року був складений працівниками поліції відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП.

ОСОБА_1 було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується його особистим підписом у такому, а саме, у графі «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про мене дані правильні)».

Доводи апелянта, що огляд на стан сп`яніння було проведено у відсутності свідків не беруться до уваги, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення наявні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які ознайомилися з протоколом та підписали його, окрім цього ці ж свідки зазначені в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який вони також підписали.

Доводи апелянта, що в постанові судді суду першої інстанції вказано не достовірні дані не знайшли свого підтвердження суддею апеляційного суду.

Доводи апелянта, що працівники поліції не відсторони його від керування транспортним засобом, не спростовує його вини у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Під час апеляційного перегляду справи надійшло клопотання від голови Громадської правозахисної організації «Захист прав» про застосування до ОСОБА_1 заходів громадського впливу з передачею матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації для застосування заходів громадського впливу.

В клопотанні зазначено, що ОСОБА_1 з липня 2014 року є членом Громадської правозахисної організації «Захист прав», з моменту вчинення правопорушення щиро розкаявся у скоєному, позитивно характеризується, ініціативний, відповідальний, володіє високими професійними знаннями та навичками, відповідальний, послідовний в роботі

Крім того, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягається вперше .

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбаченихст.247 цього Кодексу.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 є членом ГПО «Захист прав» позитивно характеризується, до адміністративної відповідальності притягається вперше, свою вину визнав, в подальшому зобов`язався не вчиняти подібного.

Розглянувши клопотання громадської організації, суддя апеляційного суду вважає, що із урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, ОСОБА_1 можливо звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП та передати матеріали щодо нього на розгляд Громадської правозахисної організації «Захист прав», що буде відповідати меті адміністративного стягнення, достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

За таких обставин, суддя апеляційного суду за наслідками розгляду клопотання ГПО «Захист прав», відповідно до ч. 2 ст. 284, п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, приходить до висновку про необхідність скасування постанови судді суду першої інстанції з передачею матеріалів на розгляд Громадської правозахисної організації «Захист прав» для застосування до ОСОБА_1 заходів громадського впливу.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 21, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 направити на розгляд Громадської правозахисної організації «Захист права», яка знаходиться за адресою: 81652, м. Новий Розділ, вул. Шевченка, 13

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.