Справа № 415/145/21
Провадження № 33/810/95/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Тополюк Є.В., при секретарі Василович Г.Ю. за участю ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисника Бондаренка Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Луганського апеляційного суду в м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційні скарги ОСОБА_1 , захисника Бондаренка Ю.Ю. на постанову судді Лисичанського міського суду Луганської області від 22 березня 2021 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Як зазначено в постанові, 28 грудня 2020 року, приблизно о 15 годині 38 хвилин, правопорушник ОСОБА_1 , який протягом року, а саме - 19 червня 2020 року, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, повторно, керуючи власним транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ-2109», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », по вул. Московській м. Привілля, в районі буд. №208, з наявними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці), в порушення вимог п.2.5 ПДР України, згідно яких:

водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, в присутності свідків.

Не погоджуючись з вказаним рішенням захисник Бондаренко Ю.Ю. та ОСОБА_2 12.04.2021 подали апеляційні скарги, в яких порушують питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Захисник вказує, що оскаржувану постанову він отримав 02.04.2021 року, після того як звернувся до суду з письмовою заявою про повідомлення чи розглянута справа та від тоді дізнався, що справа розглянута. Таким чином, строк на апеляційне оскарження на його думку було пропущено з поважних причин і він може бути поновлений.

ОСОБА_1 , мотивує причину пропуску строку на апеляційне оскарження тим, що постанову судді він отримав 02.04.2021 через поштове відділення та до цієї дати не знав, що постанова по справі вже винесена. Вважає вказаний строк пропущеним з поважних причин.

Вирішуючи питання про поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження апеляційний суд дійшов наступного.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 отримав копію постанови 02.04.2021 згідно з поштовим повідомленням. Захисник Бондаренко Ю.Ю. також отримав копію постанови 02.04.2021 відповідно до його заяви про ознайомлення з матеріалами справи.

Таким чином, оскільки захисник Бондаренко Ю.Ю. та ОСОБА_1 подали апеляційні скарги 12.04.2021, тобто в межах строку на апеляційне оскарження постанови суду з моменту отримання копії судового рішення, яке було постановлено 22.03.2021 року, апеляційний суд вважає, що вказаний строк апелянтами був пропущений з поважних причин.

В апеляцій скарзі захисник Бондаренко Ю.Ю. просить скасувати постанову суду як незаконну, та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Визнати порушеними гарантовані національним та міжнародним законодавством ОСОБА_1 права, а судовий розгляд справи таким, що не відповідав вимогам національного законодавства та статті 6 Конвенції. Також просить допитати свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та переглянути відеозапис працівників УПП.

Посилаючись на положення КУпАП, Конституцію України, вказує, що з висновками судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 погодитися не можна, оскільки вони є поспішними, передчасними та такими що не доводяться доказами.

Вказує, що ОСОБА_1 у м. Привілля у інкримінований йому час поліцейськими не зупинявся, транспортним засобом не керував та такого факту не існувало, відеозаписи у судовому засіданні суд не відтворював.

Також не погоджується з такою кваліфікуючою ознакою як вчинення адміністративного правопорушення повторно, оскільки до матеріалів справи була долучена постанова Луганського апеляційного суду від 23.12.2020 року, відповідно до якої, постанова судді Лисичанського міського суду Луганської області від 27.08.2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за події які відбулися 19.06.2020 року була скасована та винесена нова постанова, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Покази свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що нібито ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку не відповідають дійсності, оскільки ані ОСОБА_1 , ані свідок ОСОБА_5 такі покази суду не надавали та не повідомляли судді що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд. Навпаки, ОСОБА_1 надав поліцейським згоду пройти огляд на стан сп`яніння, але виключно у встановленому законом порядку що підтверджується наданими ним особисто письмовими поясненнями, як під час складання протоколу на місці, так і у суді, про що також судді повідомила у своїх показах свідок ОСОБА_5 . З долучених до справи захисником відеозаписів, а також відеозаписів поліцейських, вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити такий огляд, та наполягав, щоб він відбувся виключно у законний спосіб та бажав його пройти, але тільки після встановлення поліцейськими у нього ознак наркотичного сп`яніння на місці його зупинки транспортного засобу, що не було зроблено з боку поліцейських. Але, поліцейські категорично відмовлялися встановлювати за присутності свідків та захисника ці ознаки.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є неправдивими, не ґрунтуються на доказах, оскільки вони написані були поліцейськими, також поліцейські у ОСОБА_1 не встановлювали жоден з ознак наркотичного сп`яніння ані без свідків, ані за їх присутності.

На вимогу ОСОБА_1 та його захисника встановити ознаки наркотичного сп`яніння після зупинки т/з поліцейські категорично відмовили у цьому. Крім того, захисник вважає вказаних свідків упередженими у цій справі. У задоволенні усного клопотання про виклик цих свідків судом було відмовлено.

Вказує, що працівниками поліції були порушені вимоги «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 р. № 1103 та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» щодо огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, розглядаючи справу, суддею не було взято до уваги безпідставність зупинки поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 зазначає, що рапорт поліцейського УПП в Луганській області Волковецького О.Ю. не містить дані, які саме Правила дорожнього руху були порушені ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 на місці зупинки також був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 та ч.4 ст. 126 КУпАП. До матеріалів справи було долучено рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 21.01.2021 року, відповідно до якого позов ОСОБА_1 до інспектора УПП в Луганській області Волковецького О.Ю. було задоволено, його постанова скасована та ОСОБА_1 є таким що не порушував ПДР України під час його незаконної зупинки транспортного засобу 28.12.2020 року із чого слідує, що і сама підстава зупинки транспортного засобу під його керуванням була позбавлена законності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду як незаконну, та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 наводить аналогічні доводи, які викладені в апеляційній скарзі його захисника.

Заслухавши пояснення захисника Бондаренка Ю.Ю. та ОСОБА_1 в підтримання доводів апеляційних скарг, перевіривши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Наведені вимоги судом першої інстанції виконані не в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає як у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбаченні ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів, і якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Станом на 28.12.2020 року, коли був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , працівники патрульної поліції повинні були керуватися вимогами ст.266 КУпАП, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735, яка містить точний зміст норм законів, що регулюють конкретно визначений у ній процес, з деталізацією кроків та вирішення питань, що постають в ході виконання такого процесу.

З змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 на підставі досліджених у судовому засіданні наступних доказів: наданих у суді показів свідка ОСОБА_5 ,письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 28 грудня 2020 року; рапорту поліцейського №1 роти 31 батальйону УПП в Луганській області ДПП Волковецького О.Ю. від 28 грудня 2020 року та відеозапису з нагрудних камер працівників поліції.

Крім того 28.12.2020 ОСОБА_1 було притягнуто також до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до рапорту поліцейського №1 роти 31 батальйону УПП в Луганській області ДПП Волковецького О.Ю. від 28 грудня 2020 року встановлено, що під час патрулювання у м. Лисичанську у складі екіпажу «Цейлон-118» 28.12.2020 о 15 годині 38 хвилин було помічено ТЗ ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який рухався з порушенням ПДР. Вищевказаний ТЗ було зупинено згідно з ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», під час перевірки водія за базами УПНП було встановлено, що він позбавлений права керування відповідно до ухвали Лисичанського міського суду від 27.08.2020 та під час спілкування з водієм в нього було виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці ока, які не реагують на світло та поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. На водія ОСОБА_1 було винесено постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 т. 130 КУпАП.

Відповідно до письмових пояснень свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останні засвідчили факт відмови ОСОБА_1 , якому було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у зв`язку з виявленням у останнього ознак наркотичного сп`яніння: звужені зіниці ока, які не реагують на світло та поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився.

Суд першої інстанції послався як на доказ винуватості ОСОБА_1 на відеозапис, долучений до протоколу, вказаний відеозапис складається з декількох файлів, відповідно до яких спілкування записано не безперервно та переривається. Відеозапис починається з моменту, коли автомобіль ОСОБА_1 вже зупинений, та до нього підходить працівник поліції, який йому представляється та просить надати водійське посвідчення з причин зупинки ТЗ внаслідок порушення ОСОБА_1 ПДР, оскільки останній не скористався світловим показником про повороті праворуч. Під час спілкування з ОСОБА_1 працівником поліції було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у зв`язку з виявленням у останнього ознак наркотичного сп`яніння: звужені зіниці ока, які не реагують на світло та поведінка, що не відповідає обстановці. Під час всього спілкування ОСОБА_1 не відмовлявся пройти такий огляд, але тільки після встановлення поліцейськими у нього ознак наркотичного сп`яніння на місці його зупинки транспортного засобу, що він і підтвердив у присутності двох свідків.

Так відповідно до п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016р. № 100 встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Отже, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Таким чином, ані рапортом поліцейського №1 роти 31 батальйону УПП в Луганській області ДПП Волковецького О.Ю. від 28 грудня 2020 року, ані відеозаписом не зафіксовано, які саме Правила дорожнього руху порушив ОСОБА_1 , тобто не встановлено яка з передбачених ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» підстав стала причиною зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Крім того, судом першої інстанції не було прийнято до уваги долучену до матеріалів справи копію рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 21.01.2021, якою було скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованої не в автоматичному режимі серії ДП 18 №516470 від 28.12.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та ч. 4 ст. 126 КУпАП, провадження по справі закрито. Вказане рішення набрало законної сили 02.02.2021.

За таких умов слід вважати про безпідставність зупинки ТЗ під керуванням ОСОБА_1 та вчинення подальших дій працівниками патрульної поліції.

Таким чином апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було допущено неповноту судового розгляду, у зв`язку з чим є підстави для скасування оскаржуваної постанови суду.

Суд апеляційної інстанції перевіряючи доводи захисника Бондаренка Ю.Ю. та ОСОБА_1 щодо порушення судом першої інстанції гарантованих національним та міжнародними законодавством прав ОСОБА_1 , передбачені ст.19 Конституції України, та ст.6 Конвенції, у тому числі право на справедливий і публічний розгляд його справи, вважає, що вони мають місце та підлягають поновленню в суді апеляційної інстанції.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП є передчасним, оскільки судом не були враховані вимоги ч.2 ст.266 КУпАП, відповідно до яких огляд водія на стан …наркотичного сп`яніння… проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейських у присутності двох свідків.

Суд першої інстанції не встановив, за допомогою яких спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків поліцейські встановили, що у ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння (звуженні зіниці очей, що не реагують на світло), яке стало підставою для поліцейських для пропонування ОСОБА_1 пройти медичний огляд у встановленому законом порядку.

Саме про це зазначив ОСОБА_1 та його захисник в апеляційних скаргах, що заслуговує на увагу, оскільки має значення для правильного вирішення справи.

На час апеляційного розгляду минув трьохмісячний строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки вказані матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшли до апеляційного суду 30.04.2021 року , а протокол про адміністративне правопорушення був складений 28.12.2020 року.

Відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставини закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до Узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07.11.2017 «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності» поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Враховуючи, що на момент апеляційного розгляду строки, передбачені статтею 38 цього КУпАП, закінчилися, апеляційний суд вважає за необхідне, скасувавши постанову суду першої інстанції, відповідно до вимог п.7 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі, не розглядаючи питання щодо доведеності вини ОСОБА_1 , задовольнивши тим самим частково апеляційні вимоги ОСОБА_1 та його захисника.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП ,апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 та його захиснику Бондаренку Ю.Ю. строк на апеляційне оскарження постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 22 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП.

Апеляційні скарги захисника Бондаренка Юрія Юрійовича та ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 22 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП- скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Луганського

апеляційного суду Є.В. Тополюк