Справа № 461/9633/20 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 33/811/76/21 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., з участю представника Галицької митниці Держмитслужби Дунаса М.О., розглянувши у м.Львові апеляційну скаргу захисника Шаровського Р.М. на постанову Галицького районного суду м.Львова від 24 листопада 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.472 МК України

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 39319,90 гривні і конфісковано в дохід держави товар, вилучений згідно з протоколу про порушення митних правил №1930/20900/20 від 28.09.2020 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Держмитслужби витрати за зберігання товару 96,20 грн.. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Згідно з постановою суду, 28 вересня 2020 року в зону митного контролю ММПО СП «Росан» митного поста «Львів-поштовий» Галицької митниці Держмитслужби, надійшло міжнародне поштове відправлення посилка № MYCV026919277DE, яка надійшла із Федеративної Республіки Німеччини, відправником якої, згідно митної декларації форми CN23 № MYCV026919277DE є ОСОБА_1 , яка проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_1 , отримувачем ОСОБА_1 , яка проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно митної декларації форми CN23 № MYCV026919277DE відправник заявив, що у вказаному міжнародному поштовому відправленні пересилає другие товары хобби в кількості 1 шт. Відповідно до пункту 2 статті РП 125 (в старій редакції стаття РП 122) Регламенту поштових посилок Всесвітньої поштової конвенції (Конвенцію затверджено Указом Президента № 316/2017 від 10.10.2017) передбачено, що до кожної посилки додається митна декларація СN 23 або як єдиний бланк, або як частина бланка-пачки СР 72. У ній повинно докладно зазначатись вкладення посилки. Відомості загального характеру неприпустимі. Під час митного огляду міжнародного поштового відправлення посилки № MYCV026919277DE мною були виявлені незадекларовані товари платівки вінілові в асортименті, загальною кількістю 41 шт. Виявлені вінілові платівки знаходились в посилці без будь-якого приховування.

Таким чином, гр. ОСОБА_1 , яка проживає або перебуває у АДРЕСА_1 , вчинла дії направлені на переміщення через митний кордон України 41 вінілових платівок шляхом недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про кількість та найменування товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню в митній декларації форми CN23.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) статті 472 Митного кодексу України.

Захисник Шаровський Р.М. подав апеляційну скаргу на зазначену постанову суду, в якій просить, оскаржувану постанову суду скасувати та провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити.

На підтримку своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог законодавства, без повного та об`єктивного розгляду справи, оскільки не погоджується з наявним висновком експерта про визначення вартості не задекларованих товарів, оскільки вартість товарів є сумнівною, а визначення вартості товарів суттєво впливає результати розгляду справи.

Також захисником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про існування постанови дізналася 24.12.2020 року під час ознайомлення з матеріалами справи захисником в суді, а тому апелянт вважає поважними причини пропуску строку та такий слід поновити.

На апеляційний розгляд 02.06.2021 року ОСОБА_1 та її захисник не прибули та про причини неявки не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином телефонограмою від 21.05.2021 року, а отже їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника митного органу, який заперечив апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи №461/9633/20 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Вважаю, доводи апелянта щодо пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, а тому погоджуюсь з тим, що такий строк пропущений з поважних причин та його слід поновити.

Щодо розгляду справи по суті, то слід вказати наступне.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наступними доказами: протоколом про порушення митних правил №1930/20900/20 від 28.09.2020 року, складеного з участю двох свідків (а.с.1-5), актом про розкриття та перепакування міжнародного відправлення від 28.09.2020 року (а.с.13), митною декларацією CN23, в якій остання не зазначила точних відомостей про товари в поштовому відправленні (а.с.12), висновком №-0914 від 05.11.2020 року, яким вартість не задекларованих товарів визначена в розмірі 39319,30 (а.с.23-27).

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано застосував такий вид стягнення як штраф в розмірі 100 % від вартості вилученого товару та його конфіскацію в дохід держави.

З огляду на викладене апеляційний суд не вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки зазначене спростовується дослідженими доказами, що містяться в матеріалах справи.

За клопотанням захисника апеляційним судом постановою від 03.02.2021 року було призначено товарознавчу експертизу, проведення якої було доручено Львівському НДІСЕ та оплату за проведення експертизи було покладено на ОСОБА_1 , проте вказана постанова суду була залишена без виконання через відсутність оплати проведення експертизи особою, за клопотанням якої була призначена експертиза ( ОСОБА_1 або її захисником), та матеріали справи інститутом судових експертиз було повернуто апеляційному суду листом від 14.05.2021 року за №2158/17-2021.

Таким чином, враховуючи відмову сторони захисту від оплати за проведення судової експертизи, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що висновок експерта про визначення вартості не задекларованих товарів є неналежним доказом, оскільки такий висновок наданий належним суб`єктом, уповноваженим на проведення експертних дослідження та здійснено на підставі безпосереднього дослідження предметів, вилучених на підставі протоколу про порушення митних правил.

Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника Шаровського Р.М., апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст.467 МК України -

постановив:

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 24 листопада 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.472 МК України залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Шаровського Р.М. без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.