Спарва№ 308/6153/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла з Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

З протоколу серії ВАБ № 433568 від 10.05.2021 вбачається, що 10.05.2021 року о 14 годині 10 хвилин, ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своїм батьком ОСОБА_2 , в ході якої обривав його нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічний тиск. Дії ОСОБА_1 працівником поліції, який складав протокол, кваліфіковано за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У судові засідання, призначені неодноразово, ОСОБА_1 , не з`явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, обставини, які б свідчили про поважність причин його неявки суду невідомі. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення останньому було повідомлено про те, що розгляд справи має відбутися в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає, що він підлягає поверненню для належного оформлення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих,свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як встановлено судом, протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 433568 від 10.05.2021, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

На підтвердження повторності вчинення адміністративного правопорушення до протоколу додано фотокопію постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 лютого 2020 року, справа №308/14463/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Відповідно до змісту вказаної постанови правопорушення вчинено 03.12.2019 року близько 14:45 год.

Таким чином, зі змісту самого протоколу в межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення у співставленні з поданими до протоколу доказами, повторність не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, дії ОСОБА_1 невірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та зважаючи на те, що законодавством не передбачено можливість суду перекваліфікувати дії осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП слід повернути для належного оформлення та доопрацювання.

Оскільки, діючий КУпАП не передбачає право суду самостійно перекваліфікувати дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд позбавлений можливості перевірити наявність, або відсутність в діях даної особи складу конкретного правопорушення, зокрема повторності в діях особи.

Пунктом 12 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» від 17.10.2014 передбачено, що суди мають право повертати протоколи про адміністративне правопорушення, у разі недодержання при їх складанні вимог ст. 256 КУпАП, для доопрацювання.

Верховним Судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п.24постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14).

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З огляду на те, що складення та оформлення даної справи про адміністративне правопорушення виконано не належним чином, а зазначена вище неповнота не може бути усунута в суді, вважаю за необхідне направити дану справу на дооформлення для усунення всіх порушень та суперечностей на які вказав суд.

Наведені недоліки, допущені при складенні та оформленні адміністративного протоколу, позбавляють суд можливості здійснити всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин правопорушення і, як наслідок, здійснити розгляд адміністративної справи та прийняти рішення по ній.

При цьому необхідно зауважити, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В ході доопрацювання необхідно кваліфікувати дії ОСОБА_1 з урахуванням наявних відомостей, та ознайомити із внесенням цих змін самого правопорушника.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання, що матеріали справи підлягають поверненню для належного оформлення до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Керуючись ст. ст. 245, 256, 268, 278 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, повернути до Ужгородського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області для належного до оформлення та доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош