Справа №: 310/2406/21
3/310/1158/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 червня 2021 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Вірченко О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, ФОП, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 16 березня 2021 року серії ВАБ № 027373 08 березня 2021 року після 24 години ОСОБА_1 , яка є адміністратором кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: м. Бердянськ, вул. Баха, 42, організувала проведення корпоративу, чим порушила п/п 11 п. 2 Постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року, тобто вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 свою провину не визнала та пояснила, що вона є власницею кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якому проживає разом з чоловіком. Вхід до жилої частини здійснюється через головний вхід кафе. В березні 2021 року в зв`язку із запровадженням карантинних заходів господарська діяльність в закладі не здійснювалась. 08 березня 2021 року у ОСОБА_1 гостювали дві подруги, вони спілкувались, музику гучно не вмикали. Після 22 години до кафе прийшли двоє поліцейських, повідомили, що надійшло повідомлення до поліції про шум, не проходячи, подивились всередину приміщення, будь-яких пояснень не відбирали та поїхали. Зазначила, що поруч з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » знаходиться інше кафе. 16 березня 2021 року до ОСОБА_1 прийшов дільничний та склав протокол, при цьому документи, пов`язані з діяльністю кафе, надати не просив.

Захисник Семенченко В.А. звернувся до суду з клопотанням про закриття справи про адміністративне правопорушення, яке підтримав з викладених в ньому підстав, та пояснив наступне. З матеріалів справи вбачається, що 08 березня 2021 року до служби 102 надійшло повідомлення про шум, який надходить з бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », однак протокол про адміністративне правопорушення було складено відносно ОСОБА_1 , яка здійснює підприємницьку діяльність в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташовано поруч. Крім зазначеного, з протоколу вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення нею п/п 11 п. 2 Постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року. Однак, редакція постанови, чинна на час складання протоколу, в пункті 2 підпункту 11 не містила. Оскільки відсутня норма порушеного закону, то і склад правопорушення відсутній. Зазначив, що матеріали адміністративної справи не містять жодного об`єктивного доказу на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Вислухваши пояснення ОСОБА_1 , думку її захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне порушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно звертатися до конкретних правил і норм, які регулюють відносини боротьби з інфекційними хворобами.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення нею 08 березня 2021 року п/п 11 п. 2 Постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року, що полягає в організації останньою проведення корпоративу.

Однак, Постанова КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року, в редакції, яка діяла на час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 16 березня 2021 року, не містить в пункті 2 підпункту 11.

Підпунктом 9 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року, зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України № 104 від 17 лютого 2021 року, з 24 лютого 2021 року на території України встановлюється «жовтий» рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється, в тому числі, проведення дискотек, робота розважальних закладів (нічних клубів), діяльність закладів громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо) з організацією дозвілля, у тому числі проведення святкових заходів, банкетів, майстер-класів, публічних подій.

Надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суддя звертає увагу на наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 організовано проведення корпоративу, а саме відсутні пояснення свідків, відеозапис тощо, які б підтверджували порушення ОСОБА_1 правил карантину.

Будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 наділена організаційно-розпорядчими функціями на організацію дозвілля матеріали адміністративної справи не містять.

Крім зазначеного, протокол про адміністративне правопорушення від 16 березня 2021 року серії ВАБ № 027373 складений за відсутності свідків, про що зазначено в самому протоколі.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Наведені факти у відповідності до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги судді однозначно оцінити дії останньої як такі, що містять відомості про подію адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції (пункту 55 рішення у справі «Гурепко проти України»; пункту 21 рішення у справі "Надточій проти України").

Виходячи з вимог ст. 62 Конституції України притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

За таких обставин, суддя приходить до висновку про відсутність в даному випадку складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд.

Суддя О.М. Вірченко