Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/401/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18.05.2021 м. Гребінка

18 травня 2021 року суддя Гребінківського районного суду Полтавської області Вітківський М.О., без участі особи, яка притягується до відповідальності, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Лубенського районного ВП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт гр.України серії НОМЕР_2 ,-

в с т а н о в и в :

21.04.2021 року о 14-20 год. громадянин ОСОБА_1 в порушення вимог ч.2 ст.150 СК України та ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання своїх дітей: ОСОБА_2 2010 р.н., ОСОБА_3 2013 р.н., ОСОБА_4 2015 р.н., ОСОБА_5 2018 р.н., що проявилось в тому, що він вживає алкогольні напої, не забезпечує дітей всім необхідним для життя, створив антисанітарні умови в будинку за місцем проживання. В зв`язку з чим, своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення за ознаками ч.1 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, а саме йому було надіслано повістку за вказаною адресою його проживання, яку він отримав 08.05.2021 року та було розміщено на офіційній веб-сторінці Гребінківського районного суду Полтавської області. Про причини неявки своєї неявки ОСОБА_1 не повідомив, від нього не надходило заяв чи клопотань про перенесення слухання справи.

Суд, виходячи з вищезазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Разом з цим суд враховує, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справи про адміністративні правопорушення за статтею 184 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 за наявними у справі письмовими доказами.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Так, згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Крім того, обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплені у ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Крім того, відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 ч.1 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 21 квітня 2021 року серії ГП № 498473 (а.с.1), при цьому судом враховано, що даний протокол відповідає вимогам, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила; письмовими поясненнями співробітника міського центру соціальних служб ОСОБА_6 (а.с.2); письмовими поясненнями співробітника служби у справах дітей Гребінківської міської ради ОСОБА_7 (а.с.3); даними акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 21.04.2021 року (а.с.4); даними довідки-характеристики на ОСОБА_1 (а.с.6); даними характеристик на дітей (а.с.9-12); даними свідоцтв про народження дітей (а.с.13-16).

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.184 КУпАП, оскільки останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, щодо виховання та забезпечення умов життя своїх дітей.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягання до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Завданням КУпАП зокрема є виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення відповідно до вимог ст.33 КУпАП, суд враховує всі обставини справи, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь вини та її майновий стан. При цьому враховано, що ОСОБА_1 протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно, разом з тим має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, ніде не працює, тому суд вважає, що для виправлення та належної поведінки ОСОБА_1 в подальшому є за необхідним призначити йому стягнення в межах санкції ч.1 ст.1834 КУпАП, у виді попередження.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 454,00 грн

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 184, ст. ст. 23, 33, 245, 251, 252, 280, 283,294 КУпАП суддя,-

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт гр.України серії НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп., на користь державного бюджету України: (Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ)- 37993783; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача (IBAN) - UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд на протязі десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя М. О. Вітківський