Справа № 129/249/21
Провадження по справі № 3-зв/129/4/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2021 року м. Гайсин

Суддя Гайсинського районного суду Вінницької області Дєдов С.М., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

Встановив:

04.02.2021 р. суддя Швидкий О.В. заявив самовідвід з огляду на те, що він знайомий із ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності та його батьком ОСОБА_2 , що виключає його участь у цій справі як судді.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, його неявка не є перешкодою для розгляду заяви про самовідвід судді Швидкого О.В.

Вивчивши заяву та матеріали справи, визнаю за необхідне задовільнити заяву про самовідвід з таких міркувань.

Відповідно до ст.217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Згідно зі ст.221 КУпАП судді районних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст.172-6 КУпАП.

Чинний КУпАП не містить будь-яких норм щодо заявлення відводу чи самовідводу судді, а також порядку розгляду цих заяв, однак діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді вказаної заяви про самовідвід, слід застосувати аналогію права.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Складовою частиною права на справедливий суд, яке гарантується ст.6 Конвенції, є розгляд справи саме незалежним і безстороннім, неупередженим судом, яке з поміж іншого забезпечується правом на відвід суду, тому суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу за наявності обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Оскільки суддя Швидкий О.В. заявив самовідвід з огляду на те, що він знайомий із ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності та його батьком ОСОБА_2 , що є обставиною, яка викликає сумніви в неупередженості судді ОСОБА_3 та несумісна з установленим ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правом на справедливий суд, то заява судді ОСОБА_3 про самовідвід є обгрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 15 Кодексу суддівської етики, Бангалорськими принципами поведінки суддів, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, -

Постановив:

Заяву про самовідвід судді Гайсинського районного суду Вінницької області Швидкого Олександра Володимировича задовільнити.

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, - передати для розгляду іншому судді відповідно до встановленого законом порядку.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: