Провадження № 33/824/72/2021 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Ганжа В.В.,

за участю:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Радченко А.В.,

іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 ,

захисника Цілуванської С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 07 серпня 2019 року, якою закрито провадження у справі про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює ФОП ОСОБА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 16.05.2019 о 12 год. 30 хв. в м. Київ по пр-ту А. Глушкова, керуючи автомобілем «Чері» д.н.з. НОМЕР_1 , при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі в яку мав перестроїтися, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до отримання автомобілями механічних пошкоджень, чим ОСОБА_1 порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху України.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 07 серпня 2019 року закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, а відтак підлягає скасуванню. Суддею Голосіївського районного суду міста Києва при ухваленні постанови не було дотримано вимог ст.ст. 7, 245, 251, 252 КУпАП.

Так, як стверджує апелянт, суд першої інстанції не встановив фактичні обставини справи, не надав належної оцінки наявним в справі доказам та перекрутив їх, надавши перевагу лише показам одного з учасників дорожньо-транспортної пригоди. Окрім того, матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення ОСОБА_2 про дату та час розгляду справи. В оскаржуваній постанові не обґрунтовано, чому пояснення ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи не беруться судом до уваги.

Крім цього, апелянт звертає увагу на те, що її вина в дорожньо-транспортній пригоді, що сталася о 12 год. 30 хв. 16.05.2019 по просп. Глушкова відсутня, оскільки водій автомобіля «Чері», в той час коли перед ним в його полосу руху перелаштувався вантажний автомобіль «Даф-95 XF 430» з напівпричепом «BODEX», не переконавшись, що існують перешкоди, здійснив маневр та різко спрямував транспортний засіб вліво, чим і здійснив зіткнення з автомобілем ОСОБА_2 , який рухався в лівій крайній смузі. Вказане вище підтверджується характером пошкоджень на обох автомобілях та їх кінцевому розташуванні.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення ОСОБА_2 та її захисника Цілуванської С.С., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити,

пояснення ОСОБА_1 та його захисника Радченко А.В., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити постанову суду першої інстанції без змін,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

У відповідності із ст.245, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративні правопорушення має своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності з законом. Суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як встановлено перевіркою матеріалів справи, ці вимоги закону при розгляді справи по суті суддею суду першої інстанції не були виконані.

Так, суд першої інстанції при закритті адміністративної справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, належним чином не перевірив докази наявні у справі, крім того в своїй постанові взагалі не виклав досліджені докази в судовому засіданні, не навів підстав для визнання відсутності складу адміністративного правопорушення із зазначенням мотивів з яких відкинув докази, а лише послався на норми закону.

В постанові судді міститься лише короткий виклад пояснень ОСОБА_1 , який пояснив, що наміру перелаштовуватися у смугу руху водія «Тойота» він не мав , пригода трапилась внаслідок того, що водій вантажівки різко перелаштувався в його смугу руху, створив тим самим аварійну ситуацію, у зв`язку з чим ОСОБА_1 різко загальмував, проте відстань була незначною, та з метою збереження свого здоров`я та життя, останній вивернув кермо вліво, де і трапилось зіткнення з «Тойота», яка, на думку ОСОБА_1 , також не врахувала дорожню обстановку.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі за змістом - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 10.1 цих правил, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Так, висновок про невинуватість водія ОСОБА_1 суддя обґрунтував тим, що з відеозапису дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що ОСОБА_1 знаходився в аварійній ситуації внаслідок дій вантажного автомобіля. Дані відео узгоджуються і з даними висновку спеціаліста, даними схеми з місця пригоди, характером ушкоджень автомобілів.

В той же час, суддя не дослідив та не надав оцінку письмовим поясненням потерпілої ОСОБА_2 , яка пояснювала, що вона рухалась в крайній лівій смузі (четвертій) з допустимою швидкістю, тримаючи дистанцію, напроти ТРЦ «Магелан», біля зупинки громадського транспорту. З її сторони дороги, автомобіль «Чері» д.н.з. НОМЕР_1 почав перестроюватися в її смугу руху, не ввімкнувши поворот, не переконавшись в безпечності цього маневру, внаслідок чого сталося зіткнення.

В своїх первинних поясненнях, наданих на місці пригоди, ОСОБА_1 зазначав, що він рухався на автомобілі «Чері» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Глушкова в бік Одеської траси. Рухався зі швидкістю приблизно 50 км/год. у третій смузі руху, раптово перед ним виїхав з повороту вантажний автомобіль д.н.з. НОМЕР_3 червоного кольору. Вантажівка виїхала з повороту з Кільцевої дороги на вул. Глушкова і відразу у третю смугу чим зробила йому перешкоду. Водій вантажівки, ігноруючи знак дати дорогу, виїхав на головну дорогу по вул. Глушкова і відразу, об`їжджаючи маршрутку у третю смугу, не пропустивши його автомобіль. ОСОБА_1 прийняв всі міри для зменшення швидкості, почав екстрено гальмувати для запобігання дорожньо-транспортної пригоди. Подивився у дзеркало, побачив позаду нього автомобіль «Тойота» червоного кольору, який рухався теж у третій смузі. Четверта смуга була вільна. ОСОБА_1 перед вантажівкою встиг відгальмуватися до зупинки автомобіля, але почув удар позаду і покотився вперед. Водій вантажівки з місця дорожньо-транспортної пригоди зник. Відгальмувався у третій полосі, дані обставини поліцейські до схеми дорожньо-транспортної пригоди не внесли. Атомобіль «Тойота» після зіткнення теж перестроївся у четверту смугу руху. Після удару позаду, він скерував своє авто лівіше, щоб не зіткнутися з вантажівкою, яка була попереду. Водій автомобіля «Тойота», що рухалась позаду, на думку ОСОБА_1 , ймовірно не встигла відгальмуватись, не перестроїлась у ліву вільну смугу (четверту) і здійснила зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 , який практично вже стояв на місці.

Не надав оцінки суддя і даним схеми дорожньо-транспортної пригоди щодо розташування транспортних засобів на дорозі після зіткнення, місце зіткнення автомобілів, які контактують передньою правою частиною автомобіля «Тойота» та задньою лівою частиною автомобіля «Чері», знаходиться на відстані 3,5 м від відбійника лівого краю проїзної частини дороги, що свідчить про те, що водій автомобіля «Тойота» знаходився у крайній лівій смузі руху, а автомобіль «Чері», здійснюював маневр перестроювання в крайню ліву смугу, що і стало причиною дорожньо-транспортної пригоди (а.с.2).

Зазначена вище схема дорожньо-транспортної пригоди, пояснення її учасників та надані фотознімки з місця пригоди підтверджують, що дорожньо-транспортна пригода трапилась саме через те, що водій автомобіля «Чері» здійснюючи маневр перестроювання з третьої полоси руху в четверту, не переконався в безпечності свого маневру, що і стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, в суді апеляційної інстанції водій ОСОБА_2 пояснила, що вона рухалася в крайній лівій смузі руху, попереду неї будь-яких автомобілів не було. Вказала, що водій автомобіля «Чері» ОСОБА_1 рухався дуже швидко і не переконавшись в безпечності маневру перестроювання в її смугу руху, не включивши покажчик повороту, допустив зіткнення. Вказувала, що зіткнення відбулося у її смузі руху.

Водій ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції пояснював, що в той день рухався в напрямку Одеської траси зі швидкістю 50 км/год., попереду вантажний автомобіль почав перестроюватись в його смугу руху. Він почав гальмувати, майже зупинився, і автомобіль «Тойота» в`їхала в задню частину автомобіля ОСОБА_1 .

Апеляційний суд зазначає, що твердження ОСОБА_1 про те, що зіткнення відбулося у третій полосі смуги руху, по якій він рухався, спростовуються схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с.2), відповідно до якої зіткнення відбулося в крайній лівій (четвертій) смузі руху. Також те, що зіткнення відбулося в крайній лівій смузі руху (четвертій) підтверджується і відеозаписом пригоди.

Крім того, доводи ОСОБА_1 про те, що вантажний автомобіль створив йому аварійну ситуацію, що і стало причиною дорожньо-транспортної пригоди і його вини в даній пригоді немає, є безпідставними. Так, із відеозапису події вбачається, що автомобіль «Чері» рухався у другій полосі руху, почав перестроюватися в третю смугу руху. В цей момент перед ним почав перестроюватись вантажний автомобіль, який ввімкнув лівий покажчик повороту. Автомобіль «Чері» зупинився за вантажним автомобілем, а потім раптово почав перестроюватися в четверту смугу руху, по який рухався автомобіль «Тойота», не переконавшись в безпеці свого маневру.

Так, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 в зазначеній дорожньо-транспортній пригоді встановлена в наслідок порушення саме п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Вимога цього пункту передбачає повну відповідальність водія, який розпочинає рух, перестроювання або змінює напрямок, за безпеку дорожнього руху від початку і до закінчення маневру. При цьому не слід розраховувати на дії інших водіїв щодо попередження можливих наслідків у результаті виникнення небезпечних ситуацій.

Враховуючи викладене, вважаю, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах доказами, а саме протоколом серії ДПР18 № 355712 від 16.05.2019 (а.с.1), схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди (а.с.2), письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, фото та відео з місця пригоди.

За викладених обставин постанова судді Голосіївського районного суду міста Києва від 07 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню з постановленням нової постанови суддею суду апеляційної інстанції, якою ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП.

Однак, враховуючи те, що на даний час сплили строки, передбачені ст.38 КУпАП, провадження підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 07 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП - закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Рудніченко