П О С Т А Н О В А

Іменем України

"18" травня 2021 р. Справа153/646/21

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Швець Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , пенсіонерки, громадянки України, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 26.04.2021 о 19 годині 55 хвилин по вул.Шевченка в м.Ямполі Вінницької області, порушила правила тримання собаки породи німецької вівчарки, внаслідок чого собака задушив одну велику качку і 4 каченят.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву, вх.№2944 від 11.05.2021, в якій просила справу розглянути без її участі, вину визнає, щиро кається. Просила суворо не карати її та не вилучати собаку.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що собака сусідки ОСОБА_1 зайшла на територію її домоволодіння та задушила належну їй качку та четверо каченят, завдавши їй таким чином матеріальну шкоду. Собака велика, на її думку породи «вівчарка». Власниця собаки шкоду їй не відшкодувала, вибачень не просила.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленихзаконом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дослідивши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , а саме: протокол про адміністративне правопорушення, серія АПР18 №721932 від 26.04.2021 та письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , вважаю доведеною її винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП, а її дії кваліфікую, як порушення правил тримання собак, що спричинило заподіяння шкоди майну людей.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст.34 КУпАП, є щире розкаяння винної у вчиненому правопорушенні.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст.35 КУпАП, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною нормою настає у разі тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення у громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених.

Згідно положень ст.ст.1, 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», собаки відносяться до домашніх тварин. Правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування.

Також, санкцією ч.2 ст.154 КУпАП передбачено додаткове стягнення у виді конфіскації тварини.

Відповідно до вимог ст.313 КУпАП постанови про конфіскацію предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, та грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, виконуються державними виконавцями в порядку, встановленому законом.

Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, постанов судів у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» під час пред`явлення виконавчого документа до виконання подаються у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.

Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства України, до протоколу про адміністративне правопорушення за вчинення санкцією частини статті передбачено стягнення у виді конфіскації майна (тварини), особа, яка його склала, зобов`язана долучити протокол вилучення майна (тварини), що підлягає конфіскації, або довідку про відсутність такого майна (тварини).

Отже, накладаючи адміністративне стягнення в межах ч.2 ст.154 КУпАП, необхідно врахувати, що в матеріалах справи відсутні документи, які дозволяють ідентифікувати тварину, яка підлягає конфіскації, матеріали справи не містять жодних відомостей про огляд та вилучення тварини - собаки, місця та особи (організації) у якої перебуває тварина, при цьому не зазначено ознак тварини: окрас, стать, кличка, вік собаки та інші прикмети, за якими вона має бути ідентифікована при проведенні її обов`язкової конфіскації, відсутність відповідних документів перешкоджає виконанню судового рішення в частині конфіскації тварини.

Крім того, вилучення собак у їх господаря (конфіскація) позбавить їх турботи, що можна розцінювати як жорстоке поводження з твариною. Тобто передбачене частиною другою ст.154 КУпАП у виді конфіскації тварин не відповідає суспільній значимості порушення.

Відтак, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя враховує вищенаведені міркування, а також характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обситавин, застосовує до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції, передбаченої ч.2 ст.154 КУпАП, у виді штрафу без конфіскації тварини.

Таке адміністративне стягнення на переконання судді є достатньою мірою відповідальності з метою виховання правопорушника, і є необхідним для попередження допущення ним нових правопорушень.

Відповідно до ч.5 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на час надходження справи про адміністративне правопорушення до суду, тобто 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні. Тому є всі підстави для стягнення з ОСОБА_1 судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 221, 283, 284 ч.1 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одну) гривню без конфіскації тварини (собаки).

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Суддя Р.В. Швець