1Справа № 335/5285/21 3/335/1265/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої адміністратором кафе «Сан Сіті», яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч.1 ст. 44 - 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу у справі про адміністративне правопорушення від 27.03.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді адміністратора кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване за адресою м. Запоріжжя, вул. Нижньодніпровська, 2 Г о 23 год. 30 хв. 27.03.2021 року не вжила заходів щодо дозвілля, чим допустила танці в кафе, карооке, чим порушила карантинні обмеження встановлені Постановою КМУ № 1236 від 09.12.2020 року з зі змінами № 104 від 17.02.2021 року п.3 п.п.11, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явилася, захисник ОСОБА_1 адвокат Кокін А.Ж. надав письмові заперечення, в яких просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт, письмові пояснення ОСОБА_1 , фотознімки, суд дійшов висновку про необхідність закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу вказаного правопорушення в діях ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1, 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративне правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП. завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП. орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частиною 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно з п. 3, п.п.11 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, зі змінами № 104 від 17.02.2021 року, з 24 лютого 2021 року на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється: розміщення відвідувачів у закладах громадського харчування на відстані меншій, ніж 2 метри за сусідніми столиками та більш як чотири особи за одним столом (без урахування дітей віком до 18 років), за умови, що відвідувачі заходять до закладу і пересуваються по ньому з вдягненими засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовленими самостійно (крім часу сидіння за столом для приймання їжі та/або напоїв).

Із суті правопорушення, викладеному у протоколі, випливає, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді адміністратора кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », порушила правила встановлені карантину.

У якості доказів правопорушення до протоколу долучено рапорт про виявлення факту порушення карантинних заходів від 28.03.2021 року. Крім того, до матеріалів справи долучено фотознімки, із яких неможливо зрозуміти, де та ким, за яких обставин вони виготовлені. Крім того, до протоколу не додано доказів того, що ОСОБА_1 , станом на час вчинення інкримінованого діяння була суб`єктом господарювання.

Згідно з ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Інформації про те, що ОСОБА_1 станом на 27.03.2021 року була зареєстрована у встановленому законом порядку як суб`єкт господарювання (фізична особа-підприємець) матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Так, ОСОБА_1 не є фізичною особою-підприємцем, в матеріалах справи відсутні докази здійснення нею господарської діяльності в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а працевлаштування її на посаді адміністратора не підтверджує наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки вона, не може нести відповідальності за діяльність вказаного кафе.

Крім того, з досліджених судом матеріалів справи не встановлено даних, які б підтверджували факт розміщенні відвідувачів закладу у зазначений у протоколі день та час. Поряд з цим, свідків правопорушення не зазначено, та у протоколі відсутні такі дані.

Тому на переконання суду, надані суду докази є сумнівними та не підтверджують наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Коробов проти України»).

Інших доказів, які б свідчили про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суду не надано.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні матеріали, долучені до адміністративного протоколу, суд приходить до висновку, що належних доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі, матеріали справи не містять.

Враховуючи, що надані суду матеріали не підтверджують порушення ОСОБА_1 правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, суд приходить до висновку про відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Таким чином, об`єктивної сторони правопорушення в діях ОСОБА_1 судом не встановлено, тому суд дійшов висновку про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Таке положення закріплено і уст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обовязки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, внаслідок чого провадження слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у відповідності до якої провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за ч.1 ст. 44 - 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя .

Суддя А.В.Воробйов