Справа № 740/2223/21
Провадження № 3/740/1029/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 червня 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючої судді Гагаріної Т.О., за участю секретаря судового засідання Філоненко О.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині матеріали, які надійшли із Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , фізичної особи підприємця,

за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №104417 від 10.04.2021 "10.04.2021 о 09 год. 34 хв. ОСОБА_1 торгував непродовольчими товарами на Ніжинському ринку по вул.Московській, 1 в м.Ніжині, чим порушив постанову КМУ №1236 від 09.12.2020 п.п.4 п.3-5", чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №558048 від 11.04.2021 "11.04.21 о 10 год.00 хв. ОСОБА_2 не припинив підприємницької діяльності на ринку, а саме торгував батарейками чим порушив постанову №1236 п.п.4 п.3-5", чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав, з викладеним у протоколі не погодився, надав пояснення аналогічні, тим, що виклав письмово від 31.05.2021. Вважав, що вимоги поліції були незаконними. Зазначив, що для усунення недоліків у протоколах до поліції його не викликали, його копії протоколів не мають цих змін. Просив суд закрити справу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши та дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).

Частиною 1 ст.44-3 КУпАП (в редакції, яка діє з 21 листопада 2020 року) передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Дана стаття є бланкетною, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких особа, що притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Вказані протоколи постановами Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.04.2021 повертались на доопрацювання, з підстав того, що останні не містили посилання на пункт постанови КМУ №1236, який порушив ОСОБА_1

11.05.2021 обидва протоколи щодо ОСОБА_1 повторно надійшли на розгляд суду, і кожен з них містить зміни у вигляді допискок "п.3-5 пп.4".

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Санкція ст. 44-3 КУпАП передбачає досить суворе стягнення у вигляді штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому в контексті рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п.7 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Судом встановлено, що у протоколи про адміністративне правопорушення серії ГР № 104417 від 10.04.2021 та ВАБ №558048 від 11.04.2021, були внесені зміни.

Не допускаються закреслення чи виправлення записів, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписано особою, щодо якої він складений, та свідками (у разі їх наявності).

Разом з тим, ані протоколи, ані додані до них матеріали не містять відомості на підтвердження того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був ознайомлений із внесеними у протоколи змінами, зокрема, в частині кваліфікації його діянь.

Окрім цього, внесені зміни не завірені печаткою правоохоронного органу та підписом посадової особи, яка їх здійснила.

Також судом встановлено, що адміністративний протокол серії ВАБ№558048 від 11.04.2021 не містить всіх складових частин правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 , а саме інформацію про місце вчинення адміністративного правопорушення.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 29.06.2010 у справі № 17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого ВРУ з прав людини зазначив, що "одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями" (абз. З п.п. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5- рп/2005 той же Суд вказав, що "із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі" (абз. 2 п.п. 5.4 п. 5).

Порядок збору і процесуального закріплення доказів в справах про адміністративні правопорушення, визначений зокрема ст.ст. 254-258 КУпАП, а тому, як доказ, протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому необхідно враховувати, що протоколи про адміністративне правопорушення серії ГР № 104417 від 10.04.2021 та ВАБ №558048 від 11.04.2021 є не тільки джерелом доказів, але й є процесуальним рішенням компетентної особи, яка уповноважена його складати, який свідчить про порушення посадовою особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення (ст. 254 і 255 КУпАП) та визначає межі судового розгляду, що слідує з вимог ч.1 ст.256 КУпАП, тому складення протоколу про адміністративне правопорушення з істотним порушенням вимог ст.ст. 254-258 КУпАП виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, оцінюючи протоколи про адміністративне правопорушення серії ГР № 104417 від 10.04.2021 та ВАБ №558048 від 11.04.202 , слід дійти висновку, що вони складені з істотним порушенням вимог ч.2 ст.254 КУпАП, враховуючи те, що уповноважений працівник поліції мав реальну можливість дотриматися вимоги ч.2 ст.254 КУпАП, що тягне за собою визнання вказаних протоколів про адміністративне правопорушення недопустимим не тільки, як доказу, але і як документа, який визначає межі судового розгляду.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи положення ст.6 Конвенції прозахист людиниі основоположних свобод, а також беручи доуваги висновки ЄСПЛ у справах "Малофаєвапроти Росії", рішення від 30.05.2013 та "Карелін проти Росії", рішення від 20.09.2016, ЄСПЛ серед іншого зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготовитися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому у ст.62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.24 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247 КУпАП, ст.ст.283, 284 КУпАП, суд

постановив:

провадження у об`єданій справі про адміністративне правопорушення (№740/2223/21, провадження №3/740/1029/21) відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.О.Гагаріна