ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/1853/20 Головуючий суддя І інстанції Ізмайлов І. К.
Провадження № 33/818/75/21 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2021 року суддя апеляційного суду Харківської областіШабельніков С.К., за участю потерпілого ОСОБА_1 та його представника адвоката Луніка Т.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04 травня 2020 року стосовно ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в:

Цією постановою провадження у справі про адміністративне правопоуршенняч відносно

ОСОБА_2 , 1981 року народження, громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП закрито зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Також цією постановою відмовлено в задоволенні клопотань ОСОБА_2 та її захисника адвоката Рум`янцева Є.І. про призначення експертизи.

В постанові зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 276079, 09 листопада 2019 року о 18:28 год. ОСОБА_2 , на перехресті пр. Архітектора Альошина та вул. Фр. Крала, керуючи автомобілем «РЕНО», державний номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді з другорядної дороги не надала перевагу в русі автомобілю «ФОРД», державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався по головній дорозі та не виконала вимоги знаку 2.1 «Дати дорогу» в результаті чого допустила зіткнення з ним, з подальшим наїздом на автомобіль ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_3 . В результаті ДТП транспортним засобам були заподіяні механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04 травня 2020 року скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Посилається на те, що суд першої інстанції не врахував всіх обставин справи та незаконно не визнала ОСОБА_2 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначає, що суд першої інстанції закрив провадження за спливом строку, передбаченого ст.. 38 КУпАП, однак поняття спливу у цьому кодексі немає, а також не зазначив коли саме закінчився строк, на який посилався суд першої інстанції. В постанові суду не зазначено пунктів ПДР України, які зазначені в протоколі та у висновку експерта. Вказує, що суд першої інстанції повинен був визнати ОСОБА_2 винною, що передбачено ст. 280 КУпАП, а лише після цього закрити провадження у справі. Вважає, що суд першої інстанції розглянув справу упереджено, проігнорувавши принцип рівності сторін. Вказує, що суд першої інстанції взагалі не викликав потерпілого ОСОБА_3 в судове засідання. Вказує, що суд не повідомив його про час та місце розгляду справи, а про дату він дізнався випадково від свого брата.

В судове засідання в суд апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

05 травня 2021 року до канцелярій Харківського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_2 , в якому вона просить розглянути апеляційну скаргу за її відсутності та відмовити у її задоволенні в повному обсязі (арк. 215-216).

Враховуючи наведене, а також вимоги ст.ст. 268, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 без участі ОСОБА_2 .

Крім того, в судове засідання в суд апеляційної інстанції, шляхом направлення судової повістки поштовим зв`язком зі зворотним повідомленням, викликався потерпілий ОСОБА_3 , однак судову повістку не отримав, про що свідчить поштове повідомлення (арк. 226).

Крім того, ОСОБА_3 направлялась телефонограма щодо виклику в судове засідання в суд апеляційної інстанції.

Під час телефонної розмови ОСОБА_3 повідомив про те, що не має можливості приймати участь в судовому засіданні, оскільки зайнятий на праці.

Враховуючи наведене, а також вимоги ст. 269 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає за можливе5 провести апеляційний розгляд без участі потерпілого ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Луніка Т.Я., які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі, , апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з відомостей, що є наявними у справі, вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Суд першої інстанції закривши провадження у справі, всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, не встановив вини особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_2 підтверджується доказами, які є наявними в матеріалах справи, а саме.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення (арк. 1), ОСОБА_2 у м. Харкові на перехресті вулиць Архітектора Альошина та Ф. Крала керуючи автомобілем «РЕНО» при виїзді з другорядної дороги не надав перевагу в русі автомобілю «ФОРД», що рухався по головній дорозі та не виконав вимог знаку 2.1 «Дати дорогу» в результаті чого допустила зіткнення з ним з подальшим наїздом на автомобіль ВАЗ, чим отримані механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_2 не оскаржувалися.

Крім того, відповідно до схеми місця ДТП (арк. 10) вбачається, що ДТП сталась на смузі руху ОСОБА_1 тобто на головній дорозі, про що свідчить розташування автомобіля «ФОРД», яким керував ОСОБА_1 , а також автомобіля ВАЗ, який розташований на другорядній дорозі, з яким зіткнувся автомобіль під керуванням ОСОБА_2 після її зіткнення з автомобілем «ФОРД».

Також з цієї схеми вбачається, що перехрестя вулиць, де сталась ДТП, є нерівнозначним та регулюється дорожніми знаками.

Відповідно до письмових пояснень водія ОСОБА_3 (арк. 11), який керував автомобілем ВАЗ вбачається, що він зупинився перед перехрестям вулиць Архітектора Альошина та Франтішека Крала, щоб надати дорогу автомобілям, які рухались по головній дорозі, а саме по пр-ту Архітектора Альошина. Раптом він почув звук зіткнення автомобілів «РЕНО» та «ФОРД», після чого автомобіль «РЕНО» по інерції вдарив його автомобіль в задню бокову частину.

Крім того, 06 липня 2020 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшли письмові пояснення потерпілого ОСОБА_3 (арк. 154) відповідно до яких, під`їжджаючи до перехрестя пр. Архітектора Альошина та Ф. Крала він зупинився та пропускав легковий автомобіль, який рухався зліва від нього по головній дорозі. Раптом з боку вул. Луї Пастера у його автомобіль своєю боковою частиною здійснив удар автомобіль «РЕНО», який істотно пошкодив у його автомобілі ліві двері, задню ліву стійку, дах, скло, тощо.

Ці пояснення об`єктивно узгоджуються з відомостями, зафіксованими в схемі місця ДТП, з якими в свою чергу була згодна і ОСОБА_2 , про що свідчить її власноручний підпис у цієї схемі.

Крім того, факт зіткнення автомобілів «РЕНО» і «ФОРД» на смузі руху саме водія ОСОБА_1 підтверджується також наявними в матеріалах справи світлинами (арк. 26-28), які були зроблені працівниками поліції при огляді місця події безпосередньо після настання ДТП.

Крім того, відповідно до висновку експерта (арк.64), свідчення водія «РЕНО» ОСОБА_2 , в частині того, що вона рухалась по пр. Архітектора Альошина від просп. Олександрівського в напрямку вул. Луї Пастера є технічно не спроможними. А свідчення водія автомобіля «ФОРД» ОСОБА_1 в частині того, що він рухався по просп. Архітектора Альошина від вул. Луї Пастера в напрямку просп. Олександрівського не позбавлені технічної спроможності.

З мотивувальної частини експертного дослідження вбачається, що виходячи з пошкоджень автомобілів «ФОРД» та «РЕО» слід дійти висновку, що під час зіткнення автомобілів «ФОРД№» своєю передньою частиною контактував з правою боковою частиною автомобіля «РЕНО», при цьому деформовано задню частину передніх правих дверей та праві бокові двері автомобіля «РЕНО» при такому взаємному розташуванні вказаних автомобілів під час зіткнення в процесі їх взаємодії автомобіль «ФОРД» повинен був розвертатись по ходу годинникової стрілки і під дією сил інерції обох автомобілів після зіткнення переміщуватися вперед та вправо по ходу свого руху, а автомобіль «РЕНО» повинен був розвертатись по ходу годинникової стрілки і під дією сили інерції обох автомобілів після зіткнення переміщуватися вперед та вліво по ходу свого руху. При таких умовах напрямок утворення слідів юзу коліс вказаних автомобілів буде співпадати з напрямком векторів переміщення центрів ваги вказаних транспортних засобів. Аналізуючи слідову інформацію, зафіксовану під час огляду місця події, а саме сліди юзу коліс, кінцеве розташування автомобілів «ФОРД» та «РЕНО» після зіткнення та враховуючи викладене вище, слід дійти висновку, що свідчення водія автомобіля «ФОРД» ОСОБА_1 , в частині того, що він рухався по просп.. Архітектора Альошина від вул. Луї Пастера в напрямку просп. Олексанрівського узгоджуються зі слідовою інформацією, кінцевим розташуванням вказаних автомобілів та викладеним вище механізмом переміщення автомобілів «ФОРД» та «РЕНО» після зіткнення, тобто не позбавлені технічної спроможності. Свідчення водія «РЕНО» ОСОБА_2 , в частині того, що вона рухалася по просп. Архітектора Альошина від просп.. Олександрівського в напрямку вул. Луї Пастера не узгоджуються зі слідовою інформацією, кінцевим розташуванням автомобілів «ФОРД» та «РЕНО» після зіткнення, тобто є технічно не спроможними.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, будучі попередженим про кримінальну відповідальність, експерт ОСОБА_4 , який проводив експертні дослідження повідомив, що на підставі заяви ОСОБА_1 ним було проведено експертне дослідження щодо ДТП, яке відбулось за участю транспортних засобів під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Пояснив, що він є експертом дорожньо-транспортних пригод, транспортно-трасологічних експертиз та експертиз транспортних засобів. Під час проведення дослідження керувався виключно Методикою «Дослідження зіткнень транспортних засобів», методичними рекомендаціями про провадженню авто технічної експертизи, Правилами дорожнього руху України. Пояснив, що при проведенні дослідження він з`ясовував, як повинні діяти водії транспортних засобів відповідно до вимог ПДР України, чи мали водії транспортних засобів виконуючи вимоги Правил дорожнього руху України попередити ДТП. Саме така послідовність його дій, як експерта, визначена методикою проведення експертного дослідження. Аналізуючи вказане ДТП, експерт дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 рухалася на транспортному засобі по другорядній дорозі. Вказує, що ним досліджувались, з технічної точки зору, дії водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стосовно виконання ними ПДР України та механізм ДТП. Зазначає, що технічні умови ДТП вказують на причинний зв`язок в діях водія ОСОБА_2 , яка рухалась по другорядній дорозі, щодо невиконання нею п. 16.11 «Дати дорогу» та скоєнням ДТП з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі.

Аналізуючи наведені відомості суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_2 рухаючись по другорядній дорозі, не виконала вимоги знака 2.1 «дати дорогу» та допустила зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 , який рухався саме по головній дорозі, а після зіткнення її автомобіль по інерції допустив зіткнення із іншим автомобілем, який стояв попереду зліва, відносно її напрямку руху, також на другорядній дорозі.

Відповідно до вимог п. 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до вимог п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Отже, ОСОБА_1 , рухаючись по головній дорозі, розраховував на те, що інші водії, які рухаються по другорядній дорозі виконують вимоги ПДР України та відповідно до наявних знаків «Дати дорогу», нададуть йому перевагу у русі.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що твердження ОСОБА_2 про те, що саме вона рухалась по головній дорозі, слід розцінювати як обраний нею спосіб захисту для уникнення відповідальності.

Також, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, про наявність в діях ОСОБА_2 порушення п.16.11 Правил дорожнього руху України та необхідності притягнути її за ст.124 КУпАП до відповідальності.

Проте, відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП, провадженя у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопоурення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до відомостей протоколу про адміністративне правопорушення дорожньо-транспортна пригода між водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сталась 09.11.2019 року, отже на момент апеляційного розгляду справи, а саме 01.06.2021 року, закінчився строк накладення адміністративного стягнення, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04 травня 2020 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності - скасувати.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков