Справа № 145/467/21
Провадження №3/145/327/2021
ПОСТАНОВА

іменем України

17.05.2021 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

Суддя Ратушняк І. О. , розглянувши матеріали, що надійшли від Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

16.03.2021 р. о 14-45 год. в смт.Сутиски, по вул. Молодіжній, ОСОБА_1 керував транспортним засобом - скутером "Honda" б/н з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, пояснив, що він відмовився продути Драгер на вимогу працівника поліції, бо боявся захворіти на коронавірус. Щиро розкаявся.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив дії, які охоплюються складом адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП після 03.07.2020 року, а саме 16.03.2021 року відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а зміни, введені підпунктом 4 пункту 1 Розділу І (яким положення статті 130 КУпАП викладено у новій редакції) та підпунктом 171 пункту 2 Розділу 1 (яким введено в дію положення статті 286-1 КК України) Закону № 2617-VIII виключені Законом № 720-ІХ, тобто положення статті 130 КУпАП на момент розгляду справи діє в редакції Закону від 07 липня 2016 року за №1446-VIII, має бути застосований закон, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно зі ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Частинами першою та другою статті 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Вислухавши пояснення правопорушника, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходжу до висновку, що дії адмінпорушника кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вина доведена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями водія, відповідно до яких від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він відмовився, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків та іншими матеріалами справи.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 вперше вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставиною, що пом`якшує його покарання є щире каяття, обставин, які б обтяжували відповідальність правопорушника судом не встановлені.

Таким чином, аналізуючи матеріали справи, зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_1 вчинив грубе порушення ПДР України, не дивлячись на загальноприйняті норми поведінки та співжиття в суспільстві легковажно дозволив собі не проходити огляд на законну вимогу працівника поліції, що свідчить про нехтування ним вказаних норм, тому, за таких обставин, вважаю за доцільне, з метою попередження вчинення ним в майбутньому грубих правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до нього застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, суд вважає за необхідне стягнути з адмінпритягнутого судовий збір у відповідності із п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. 8 Конституції України, ст. ст. 8, 13, 23, 33, 130, 283, 284, 294 КУпАП, ст.4 ч.2 п. 5 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави (призначення платежу: 21081300; серія ДПР18 номер протоколу 464742, отримувач: ГУК у Вінницькій обл./Він об./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37979858, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA 0002001) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 20400 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу " ;101; ІПН ; судовий збір по справі № 145/467/21) .

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ратушняк І. О.