Провадження № 33/4808/344/21
Категорія ст. 44-3 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 січня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИЛА:

Суддею суду першої інстанції встановлено, що 30 жовтня 2020 року о 00 год. 30 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Калуське Шосе, 1, ОСОБА_1 керував маршрутним автобусом марки «Мерседес Бенц», номерний знак НОМЕР_1 , яким рухався за маршрутом «Івано-Франківськ-Манява» з кількістю пасажирів 26, що перевищує кількість місць для сидіння, передбачену технічними характеристиками транспортного засобу, а саме 17, чим порушив вимоги п. 11 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року та вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, скасувати її та закрити провадження у справі.

Мотивує такі вимоги тим, що про оскаржену постанову дізнався тільки 26 квітня 2021 року після ознайомлення захисника з матеріалами справи. Більше того, з 25 січня 2021 по 29 квітня 2021 року перебував у відрядженні у м. Львів. Тому у вказаний період не міг брати участь в судових засіданнях та отримати копію постанови, яка йому взагалі не направлялась. Зазначає, що не міг з`явитися в судове засідання з поважних причин, йому не надано можливості надати пояснення в судовому засіданні, тому судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права. Вказує, що висновки суду щодо наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи. Він такого правопорушення не вчиняв взагалі. Звертає увагу, що в протоколі не зазначені свідки, жодного свідка не допитано під час розгляду справи. Наголошує, що копію протоколу йому особисто не вручали, не направляли поштою чи іншими засобами зв`язку, що є порушенням права на захист. Посилається на порушення ст. 268 КУпАП у зв`язку з розглядом справи у його відсутність.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисник Жирун Р.М., повторно не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду, що підтверджує зміст роздруківки з мережі Інтернет, сайт «Укрпошта», про відстеження відправлення за трек-номером 837 та зміст телефонограми. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Тому, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Жируна Р.М.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, підлягає до поновлення, оскільки відсутні дані про отримання ним копії протоколу про адміністративне правопорушення, немає достовірних відомостей про те, що йому було відомо про розгляд справи суді, він не був присутнім в судовому засіданні 27 січня 2021 року, копію постанови судом у відповідності з ст. 285 КУпАП йому надіслано взагалі не було, з 25 січня 2021 по 29 квітня 2021 перебував у відрядженні у м. Львів, про її винесення дізнався під час ознайомлення з матеріалами справи захисником 26 квітня 2021 року та відразу вжив заходів для реалізації права на апеляційне оскарження, що в сукупності вказує на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Вирішуючи апеляційну скаргу по суті вважаю, що її необхідно задовольнити частково, скасувати постанову та прийняти нову, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За приписами ст. 268 КУпАП справи про адміністративне правопорушення розглядаються у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Суд першої інстанції прийняв рішення по справі 27 січня 2021 року у відсутність ОСОБА_1 з тих фактичних підстав, що в судове засідання він не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не подавав, також міг стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.

Дійсно, суд повідомляв ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, а саме 03 грудня 2020 року, 28 грудня 2020 року та 27 січня 2021 року, шляхом направлення повісток про виклик до суду.

Проте, жодного підтвердження отримання ОСОБА_1 хоча б однієї повістки про виклик до суду в матеріалах справи немає.

Більше того, з 25 січня 2021 по 29 квітня 2021 року ОСОБА_1 перебував у відрядженні у м. Львів, що підтверджується довідкою № 81/02-1/01-1 від 28 квітня 2021 року.

За таких обставин, відсутні достатні підстави стверджувати, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи.

Також, за змістом ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В той час, аналіз змісту протоколу про адміністративні правопорушення дає підстави для висновку, що ОСОБА_1 відмовився отримати його копію. Відомості про те, що поліцейські або суддя суду першої інстанції вживали інших заходів для вручення йому копії протоколу, відсутні.

Тому доходжу висновку, що суддею суду першої інстанції не забезпечено в повній мірі дотримання прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 268 КУпАП України.

Керуючись ч.ч. 7,8 ст. 294 КУпАП вважаю за необхідне скасувати оскаржену постанову та прийняти нову постанову, після дослідження в повному обсязі матеріалів справи про адміністративні правопорушення.

Сторона захисту ознайомилась з матеріалами справи та зі змістом протоколу (а.с. 13).

По справі достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення по суті обвинувачення ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

За змістом п.п. 2 п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 (в редакції від 23 жовтня 2020 року) на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено «зелений» рівень епідемічної небезпеки, забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Дослідивши докази в справі про адміністративне правопорушення оцінивши їх у сукупності та взаємозв`язку, з`ясувавши фактичні обставини справи, доходжу висновку про доведеність факту порушення ОСОБА_1 п.п. 2 п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 та про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Вважаю встановленим, що 30 жовтня 2020 року близько 00 год. 30 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Калуське Шосе, 1, водій ОСОБА_1 керував маршрутним автобусом марки «Мерседес Бенц», номерний знак НОМЕР_1 , яким рухався за маршрутом «Івано-Франківськ-Манява» з кількістю пасажирів 26, що перевищує кількість місць для сидіння, передбачену технічними характеристиками транспортного засобу, а саме 17, чим порушив вимоги п.п. 2 п. 11 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року та вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні апеляційного суду доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 30 жовтня 2020 року серії АА 052535 (а.с. 1), рапортом поліцейського він 30 жовтня 2020 року (а.с. 2), даними з відеозаписів, які міститься на компакт-диску в матеріалах справи (а.с 3), іншими доказами.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30 жовтня 2020 року серії АА 052535 (а.с. 1) 30 жовтня 2020 року близько 00 год. 30 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Калуське Шосе, 1, водій ОСОБА_1 керував маршрутним автобусом марки «Мерседес Бенц», номерний знак НОМЕР_1 , яким рухався за маршрутом «Івано-Франківськ-Манява» з кількістю пасажирів 26, що перевищує кількість місць для сидіння, передбачену технічними характеристиками транспортного засобу, а саме 17, чим порушив вимоги п.п. 2 п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року та вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений інспектором взводу 2 роти 1 БУПП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Обушак І.І., з заповненням реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

В рапорті від 30 жовтня 2020 року (а.с. 2) інспектор взводу 2 роти 1 БУПП в Івано-Франківській області лейтенант поліції Обушак І.І. доповідає начальнику управління про те, що 30 жовтня 2020 року патрульні здійснювали карантинні заходи по вул. Калуське Шосе, 1. Ними було зупинено маршрутний автобус «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час перевірки транспортного засобу було виявлено, що для перевезення дозволено 17 сидячих місць, а в салоні знаходилось 26 пасажирів. Виявлено переобладнання транспортного засобу, тобто 11 додаткових сидячих місць, в загальному 28. На водія складено протокол за ст. 44-3 КУпАП та постанову за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Також, згідно з даними МТСБУ та витягом з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, автобус «Мерседес Бенц», номерний знак НОМЕР_1 , має 17 сидячих місць з місцем водія.

З відеозаписів на компакт-диску «DVD-R» (а.с. 3) вбачаються безсторонньо зафіксовані деякі обставини події, зокрема як поліцейськими здійснюється перевірка дотримання карантинних заходів при перевезенні пасажирів маршрутним автобусом, перевірка ними документів у водія транспортного засобу ОСОБА_1 , процес складення протоколу, ознайомлення з протоколом, як водій відмовляється від зазначення пояснень у протоколі та від отримання протоколу.

Зміст наведених доказів в повній мірі узгоджується між собою.

ОСОБА_1 , стверджуючи, що він такого правопорушення не вчиняв взагалі, та вказуючи на необхідність закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не наводить переконливих доводів, які б свідчили про те, що ним не було допущено порушення п.п. 2 п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641.

Не є слушними доводи апелянта про те, що в даній справі доказами адміністративного правопорушення повинні бути пояснення свідків, оскільки законом не встановлено приписів щодо обов`язкової присутності свідків в такому випадку, а вирішення питання про те, які саме докази долучати до протоколу, належить до дискреційних повноважень поліцейських.

Таким чином, викладеними матеріалами справи поза розумним сумнівом доведено факт порушення ОСОБА_1 правил щодо карантину людей та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, - 30 жовтня 2020 року, а на час прийняття рішення в суді апеляційної інстанції тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, сплинув, то відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП це є підставою для закриття справи.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП, не сплачується.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 січня 2021 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло