Провадження № 33/4820/176/21
Справа № 686/1270/21 Головуючий в 1-й інстанції Марцинкевич С. А.
Категорія: ч.1,2 ст.130 КУпАП Доповідач Кулеша Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Злотенка С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 січня 2021 року, -

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_1 31 грудня 2020 року о 21 год. 54 хв. по вул. Грушевського, 97, в м. Хмельницькому, на порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував автомобілем «ВАЗ 211340», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Окрім цього, ОСОБА_1 31 грудня 2020 року о 23 год. 07 хв. по вул. Грушевського, 88, в м. Хмельницькому, керував автомобілем «ВАЗ 211340», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) та, повторно протягом року, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Будучи незгідним із цією постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження цієї постанови, так як пропущений з поважних причин, а оскаржувану постанову скасувати, провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Посилається на те, що при проголошенні оскаржуваної постанови не був присутнім, а копію постанови отримав після спливу строку на апеляційне оскарження, тобто 08.02.2021 року.

Вважає, що місцевий суд не дослідив всі докази, тому прийняв незаконне рішення.

Стверджує, що відповідно до звинувачень його за ч.1 ст.130 КУпАП, з матеріалів справи неможливо зрозуміти, яким саме приладом «Драгер» (модель) проводили йому тест на стан о алкогольного сп`яніння, так як в чеку (а.с.3) зазначено Драгер Алкотест 7510, а в акті огляду (а.с.2) зазначено Драгер Алкотест 6810. Крім того, проведення останнього калібрування даного Драгера було 24.06.2020 року, а відповідно до вимог Інструкції №1452/735 повірка такого робочого засобу проводиться кожні шість місяців, що дає підстави вважати, що його огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився не відповідним до вимог Інструкції №1452/735 Драгером, тому результат проведення вказаним засобом є недопустимим доказом у справі.

Також у справі відсутній сертифікат відповідності та акт повірки (калібровки), що підтверджує його твердження про недопустимість доказів його вини.

Звертає увагу, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не викликалися судом першої інстанції і не давали свідчень під присягою, що є суттєвим порушенням норм процесуального права.

Щодо звинувачень за ч.2 ст.130 КупАП, то вважає, що він притягнутий судом першої інстанції до суворої відповідальності за дії, які не передбаченні законом.

З відеозапису убачається, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння, а лише повідомляв поліцейських про те, що його огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено нетривалий час раніше і складено адміністративний протокол.

Крім того, із письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 убачається, що водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, а в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено саме від якого огляду зафіксовано відмову водія, та відсутнє направлення на проходження огляду на стан алкогольного (наркотичного ) сп`яніння у медичному закладі.

Зазначає, що залучені свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 поводили себе агресивно щодо нього, погрожували фізичною розправою, при цьому поліцейські їхні дії не намагалися зупинити, що підтверджується відеозаписом даної події. Такі дії поліцейських свідчать про обстановку морального тиску на нього, що позбавило його надати пояснення по справі та права на захист. Цим обставинам суд першої інстанції не надав правової оцінки.

Вважає, що поліцейськими було порушено процедуру огляду його на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Злотенка С.О., які підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, просили клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та вимоги апеляційної скарги задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення приходжу до наступного висновку.

Оскільки ОСОБА_1 не був присутнім при проголошенні постановленого рішення, копія оскаржуваної постанови на його адресу не надсилалась, останню отримав за заявою, після закінчення строку на апеляційне оскарження, вважаю, що строк на її оскарження був пропущений з поважних причин, за зазначених у апеляційній скарзі обставин, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення та підлягає поновленню.

Висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення та повністю доведений наявними у справі доказами і суд дав його діям вірну юридичну оцінку. Однак, місцевим судом, в порушення вищезазначених вимог закону, не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх фактичних обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, що призвело до прийняття помилкового рішення в частині визнання винним ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП.

Так, дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДБР18 № 67 від 31.12.2020 року свідчать про те, що 31.12.2020 року о 21 год. 54 хв. на вул.Грушевського,97, в м.Хмельницькому, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ211340, д.н.з. НОМЕР_1 , та перебував в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився в установленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 0394», в присутності двох свідків. Результат 2,31%. Від керування транспортним засобом відсторонено шляхом передачі тверезому водію. Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1)

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено суть правопорушення.

Постанова місцевого суду є законною, обґрунтованою та відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Дані, які містяться у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо результатів огляду свідчать про те, що ОСОБА_1 , під час огляду, перебував у стані алкогольного сп`яніння, 2,31 % і останній з результатом згоден. (а.с.2)

Даними тесту DRAGER Alcotest 7510 прилад №АRLM.0394 підтверджується, що 31.12.2020 року о 22 год. 11 хв. ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки деталі аналізу 2,31%.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , слідує, що вони були очевидцям того, як ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу DRAGER, результат якого був 2,31%, та були присутні при складані протоколу про адміністративне правопорушення. (а.с.4).

Крім того вина ОСОБА_1 підтверджується переглянутим в апеляційній інстанції відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, з якого вбачається, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 зупинений поліцейськими. Під час спілкування, поліцейські запідозрили, що ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, тому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 обрав проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу DRAGER, при цьому були присутні двоє свідків.

Відповідно до п. 2.9 ПДР України та ч. 1 ст. 130 КУпАП заборонено керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз зазначених доказів переконливо свідчить, що в діях ОСОБА_1 є невідповідність до пункту 2.9 «а» ПДР та ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній керував транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Будь-яких підстав не довіряти наведеним вище доказам апеляційний суд не вбачає, оскільки вони не викликають сумнівів у їх достовірності і допустимості, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130КУпАП, об`єктивно узгоджуються між собою, взаємодоповнюють один одного та повністю у своїй сукупності відтворюють картину вчиненого.

Що стосується доводів апеляційної скарги, що з матеріалів справи неможливо зрозуміти, яким саме приладом «Драгер» (модель) проводили тест на стан його алкогольного сп`яніння, так як в чеку (а.с.3) зазначено Драгер Алкотест 7510, а в акті огляду (а.с.2) зазначено Драгер Алкотест 6810, то такі доводи безпідставні, так як для проведення огляду використовуються DRAGER Alcotest модель 7510 або 6810, але кожен прилад має єдиний номер, в даному випадку №АRLM.0394, який зазначено і в акті огляду(а.с.2) і в тесті (а.с.3).

Посилання апелянта на те, що проведення останнього калібрування даного Драгера було 24.06.2020 року, а відповідно до вимог Інструкції №1452/735 повірка такого робочого засобу проводиться кожні шість місяців, є надуманими, оскільки згідно даних Сертифікованого Сервісного Центру DRAGER для використання у професійній діяльності у підрозділах ДПС та УНП, МОЗ, службах охорони праці та безпеки підприємств необхідне своєчасне проведення операцій «Сервісне технічне обслуговування», «Градуювання» та «Повірка» принаймні 1 раз на 12 місяців.

Твердження апелянта, що у справі відсутній сертифікат відповідності та акт повірки (калібровки), є безпідставними, оскільки згідно розділу ІІ п.5 Інструкції №1452/735 перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності і свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, але не зазначено вимоги про долучення останніх до матеріалів справи.

Щодо свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не викликалися судом першої інстанції і не давали свідчень під присягою, то такі доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки письмові пояснення названих свідків повністю узгоджуються з вищенаведеними, дослідженими суддею доказами.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не був відсторонений від керування транспортним засобом, є безпідставними, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено поліцейським, що від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонено шляхом передачі тверезому водію, тобто останній мав скористатися послугою «тверезий водій», але в судовому засіданні апеляційної інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 не було знайдено тверезого водія, який би погодився відвезти його транспортний засіб до місця проживання.

З огляду на наведене, вважаю, що висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами, особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, ґрунтується на Законі.

Апеляційний суд надав ОСОБА_1 можливість реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме надавати пояснення, заявляти клопотання, однак вказане не спростувало того, що останній вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги відносно звинувачення ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, то вони заслуговують на увагу, оскільки згідно із ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких обґрунтовується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вищезазначені вимоги чинного законодавства при розгляді адміністративної справи судом першої інстанції, в частині визнання ОСОБА_1 винним за ч.2 ст.130 КУпАП, дотримано не було, внаслідок чого було постановлено рішення, яке підлягає зміні.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст.9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок правління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, основною ознакою правопорушення є вина у виді умислу або необережності.

Суддя міськрайонного суду, розглядаючи справу по суті, визнаючи ОСОБА_1 винним у правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 130 КУпАП, у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, оскільки той повторно, вчинив адміністративне правопорушення протягом року, цих вимог закону не дотримався.

Такий висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи і є безпідставним, в частині визнання ОСОБА_1 винним у правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.130 КУпАП.

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вимогами ч.2 ст.130 КУпАП, передбачено що керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, повторно протягом року тягнуть за собою відповідальність.

?У розглядуваній справі суд не вжив усіх заходів для з`ясування обставин вчинення правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення серія ДБР №309178 від 31.12.2020 року.

З названого протоколу (а.с.12) слідує, що у вину ОСОБА_1 поставлено те, що він, у вказаному місці, 31.12.2020 року о 23 год. 25 хв., з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушенням мови, порушення координації рухів) від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

Приймаючи рішення у справі, суд не дав оцінки протоколу про адміністративне правопорушення, серія ДПР18 №415367, складеного за ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , в той самий день, через одну годину 05 хв. Крім того, не з`ясував чи був він відсторонений від подальшого керування, після складання протоколу про адміністративне правопорушення, вказаного, тобто чи є в його діях повторність.

З пояснень ОСОБА_1 , в судовому засіданні апеляційної інстанції, слідує, що у вказаний день, час та місці, він, після складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та намагань знайти тверезого водія, не знайшовши такого, сів за кермо автомобіля, щоб з`їхати з проїжджої частини на тротуар та залишити автомобіль до ранку. Коли виїжджав автомобілем на тротуар, під`їхав інший поліцейський патруль, який ігноруючи його пояснення, склав відносно нього ще один протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

З переглянутого відеозапису в судовому засіданні апеляційної інстанції вбачається, що ОСОБА_1 транспортним засобом виїжджає на тротуар, після чого пояснює поліцейським, що він хоче залишити автомобіль до ранку, оскільки відмовився від пропозиції поліцейських «тверезий водій» і намагався сам знайти тверезого водія, але не знайшов. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення відмовився.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що він був у складі патрульної групи, коли перший раз склали протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, та був у складі другої патрульної групи, коли у вказаний в протоколі день, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, при спілкуванні, останній, показував копію протоколу про адміністративне правопорушення, але чітко не пояснив всі обставини, тому йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, але він відмовився в присутності двох свідків, що було зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, у судді місцевого суду не було правових підстав визнавати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, оскільки в його діях відсутня об`єктивна сторона цього правопорушення.

З огляду на викладені обставини, вчинене ОСОБА_1 правопорушення носить характер триваючого, оскільки він неперервно не виконував обов`язки, передбачені законом, тобто у короткий проміжок часу перебував надалі, після складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, у стані безперевного продовження цих дій (бездіяльності).

Наведені обставини, дають підставу для зміни постанови судді місцевого суду із закриттям провадження по справі, в частині визнання винним ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

В частині визнання ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.130 КУпАП, слід призначити адміністративне стягнення відповідно до санкції цієї статті.

Керуючись п.1 ст.247, п.2 ч.8 ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Апеляційне провадження щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.