Справа № 464/1101/21 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 33/811/631/21 Доповідач в 2-й інстанції: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., за участю скаржника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 13.04.2021 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України,

встановив:

постановою Сихівського районного суду м. Львова від 13.04.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 31 січня 2021 року о 21:20 год. в с.Дуліби Стрийського району (автошлях Київ-Чоп 618 км + 500 м), керуючи автомобілем марки «Renault», номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, був неуважний, не дотримався безпечної дистанції, унаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_2 , який після зіткнення неконтрольовано в`їхав в автомобіль «Opel Zafira», номерний знак, НОМЕР_3 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.12.1, 13.1 ПДР України.

У поданій апеляції ОСОБА_1 , не погоджуючись із постановою суду, просить її скасувати в частині накладеного адміністративного стягнення та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що твердження суду щодо порядку заподіяння шкоди не відповідає дійсності. Звертає увагу, що йому потрібне право керування транспортним засобом, оскільки він проживає за містом. Зазначає, що його матір перенесла гостре респіраторне захворювання Covid-19 та він має побоювання її повторного захворювання, у зв`язку з чим йому буде потрібен транспортний засіб. Зазначає, що він визнав вину у вчиненому.

Заслухавши пояснення скаржника, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, що у апеляційній скарзі не оспорюється та перевірці судом апеляційної інстанції не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

При накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції вірно врахував суспільну небезпечність вчиненого адміністративного правопорушення, його наслідки у виді пошкодження транспортних засобів та отримання легких тілесних ушкоджень чотирма пасажирами, особу порушника, який визнав вину у вчиненому, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Покликання скаржника на те, що позбавлення його права на керування транспортним засобом призведе до позбавлення єдиного джерела доходу, як і необхідність перевезення дружини до місця праці, а також можливим захворюванням його матері, вважаю необґрунтованими, оскільки в суді апеляційної інстанції апелянт ствердив, що не працює, а належний йому транспортний засіб і на даний час не відновлений.

Враховуючи наведене вважаю, що накладене на ОСОБА_1 стягнення за своєю суворістю відповідає характеру вчиненого правопорушення та особі правопорушника, а тому є необхідним і достатнім для визначеної ст. 23 КпАП України мети виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 КпАП України,-

постановив:

постанову Сихівського районного суду м. Львова від 13.04.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, залишити без змін, а його апеляцію залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В. Я.