П О С Т А Н О В А

Справа № 126/514/21

Провадження № 3/126/516/2021

"04" червня 2021 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду

Вінницької області Губко В. І.

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з відділу поліції №1 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до адміністративної відповідальності не притягувався ,

за ст. 130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №449185 від 05.03.2021, 04.03.2021 о 22 год 19 хв в м. Бершадь по вул. Чкалова ОСОБА_1 керував т.з.Mercedes-Benz с180 д/н НОМЕР_2 , в салоні якого перебувало п`ять пасажирів крім водія, що є значно більше ніж передбачено конструкцією транспортного засобу. У ході перевірки у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Освідування на стан алкогольного сп`яніння проводилося в КНП "Бершадська ОЛІЛ". Згідно висновку лікаря-нарколога від 05.03.2021 ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Вказаними діями водій порушив п.2.9а ПДР України.

Належним чином повідомлений про місце та час судового засідання правопорушник в судове засідання не з`явився та не надав ніяких відомостей про причини неявки.

04.06.2021 від ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про долучення до матеріалів клопотання від 13.04.2021 про передачу матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1 для розгляду трудовим колективом.

Відповідно ст.268 КУпАП суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягуються до адміністративної відповідальності.

Провина правопорушника у вчиненні вищевказаного правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №449185 від 05.03.2021, де зазначено, що 04.03.2021 о 22 год 19 хв в м. Бершадь по вул. Чкалова ОСОБА_1 керував т.з.Mercedes-Benz с180 д/н НОМЕР_2 , в салоні якого перебувало п`ять пасажирів крім водія, що є значно більше ніж передбачено конструкцією транспортного засобу. У ході перевірки у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Освідування на стан алкогольного сп`яніння проводилося в КНП "Бершадська ОЛІЛ". Згідно висновку лікаря-нарколога від 05.03.2021 перебував у стані алкогольного сп`яніння; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія від 05.03.2021; висновком КНП "Бершадська ОЛІЛ" від 05.03.2021, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння; СД-диском з наявними на ньому відеофайлами.

Суд критично розцінює клопотання Головного лікаря КНП "Бершадська ЦПМСД" Пікули І.Г. від 13.04.2021 про передачу матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1 для розгляду трудовим колективом виходячи з наступного.

При передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу ураховується характер вчиненого правопорушення і особа правопорушника. Характер правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, зокрема його підвищена суспільна небезпечність, унеможливлює, застосування до особи, яка його вчинила, звільнення від адміністративної відповідальності із застосуванням заходів громадського впливу. Санкція частини першої статті 130 КУпАП за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, безальтернативно у виді основного стягнення установлює штраф у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік ( редакція ст. 130 КУпАП на час вчинення адміністративного правопорушення). Очевидно, що таке стягнення свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності діяння, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а тому законодавець установив, що виховання особи, яка вчинила таке правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, неможливе в інший спосіб, ніж той, що визначено КУпАП.

Відповідно до Висновку Консультативної ради європейських суддів

№ 1 (2008) щодо якості судових рішень судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованими. Підстави прийняття рішення повинні бути узгодженими, чіткими, недвозначними й несуперечливими. Вони повинні давати можливість читачеві простежити логіку міркувань, які привели суддю до ухваленого ним рішення. Хоча судді й мають можливість, а інколи й зобов`язані учиняти деякі дії з власної ініціативи, вони повинні давати відповідь лише на доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору. Виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення.

Право особи на справедливий судовий розгляд при визначенні її прав і обов`язків забезпечується і конкретизується, зокрема, через право на мотивоване судове рішення, що також знайшло пояснення у прецедентах Європейського суду з прав людини. Водночас, як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, пункт 1 статті 6 Конвенції не може тлумачитись як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Межа, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року).

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення досягає більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії», параграфи 2930). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (параграф 32 рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, проте зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» від 1 липня 2003 року (Suominen

v. Finland), № 37801/97, пункт 36).

Відповідно до ч.2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст.ст. 34 - 35 КУпАП, судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що даною особою було порушено п.2.9 а ПДРУкраїни та в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, який притягується до адміністративної відповідальності, матеріальне становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і прийшов до переконання, що необхідним та достатнім стягненням для виправлення правопорушника та попередження скоєння даною особою нових адміністративних правопорушень буде накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк, передбаченого санкцією статті 130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 130 ч.1, 33-35,40-1, 268, 283-285, 289, 290 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. (десять тисяч двісті грн. 00 коп.) в дохід держави (УК у Бершадському районні , код отримувача (ЄДРПОУ) 37908394, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, р.о. UA0002041, код класифікації доходів бюджету 21081100) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 454 грн. судового збору на користь Державної судової адміністрації України (вул. Липська 18/5 м. Київ, 01601 ) отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. І. Губко