ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 569/8808/21

07 травня 2021 року

м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Даш`ян К.Е. з участю, особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали, про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

19.04. 2021 року складено протокол серії ДПР 18 №291645, з якого вбачається, що 19.04.2021 року о 16 год. 10 хв. в м.Рівне, вул. Князя Володимира,26 (а) водій ОСОБА_2 керував автомобілем Renault Clio н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у медичному закладі КП РОЦАЗН (попередньо було проведено огляд за допомогою приладу Драгер Алкотест) на місці зупинки транспортного засобу. Результат огляду становить 0,28% проміле. Згідно висновку лікаря за №334 перебував у стані алкогольного сп`яніння , чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину визнав. Крім того зазначив, що його діяльність тісно залежить від можливості керувати автомобілем, тому позбавлення права керування транспортним засобом позбавить його та членів його родини засобів для існування.Просив суд звільнити його від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП відповідно до ст.22 КУпАП у зв`язку з малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням та провадження у справі відносно нього ч. 2 ст. 284 КУпАП, у зв`язку із звільненням від відповідальності та оголошенням усного зауваження - закрити.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 , приходжу до висновку про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, яка повністю підтверджується матеріалами справи, зокрема:

- обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №291645 від 19.04.2021 року;

- актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- висновком від 19.04.2021 року.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суд повинен дотримуватись вимог ст. ст.23,33 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що помякшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до пункту 7 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (надалі -- інструкції) установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Показники ж газоаналізатора Драгер «Alcotest 6820 не надають інформації щодо рівня алкоголю в крові як того вимагає Інструкція і такі дані в матеріалах справи відсутні.

Як встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_2 свою вину визнає повністю та шкодує про скоєне, щиро розкаюється.

При розгляді даної справи слід врахувати, що відповідно до ст. 1, 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Згідно з ч.1 ст.33 чинного КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України, тобто цей нормативно-правовий акт не містить положень, які б дозволяли суду призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено відповідною статтею Кодексу. За цих обставин, з першого погляду, суд мав би накласти на правопорушника адміністративне стягнення виключно у вигляді та в розмірі, які передбачені санкцією відповідної статті КУпАП, не дивлячись на явно несправедливий і надмірний характер такого покарання.

Однак, якщо звернутися до слів судді Верховного суду США ОСОБА_3 , написаних у його окремій думці (до якої приєдналися Голова цього суду Джон ОСОБА2 і суддя Ентоні Кеннеді) по справі «Petrella v. Metrogoldwyn-Mayer, Inc., et al.»: «Правові системи містять доктрини, які допомагають судам уникнути несправедливості, яка могла б виникнути, якщо б правові норми застосовувалися суворо в кожному випадку, незалежно від того, наскільки незвичними є обставин.

"Природа справедливості, як давно зауважив Аристотель, полягає у виправленні закону, коли він є дефектним через свою універсальність"».

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Крім того, ЄСШІ в своєму рішення «Ісмаїлов проти Росії» від 6.11.2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто стягнення повинно бути пропорційним ,воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 34 КУпАП, обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, визнається щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст.35 КУпАП, судом не встановлено.

Встановлено, що дії ОСОБА_2 не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам. Крім того, будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність не встановлено та раніше за ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності він не притягувався.

Виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, вважаю, що в даному випадку, застосування стягнення у виді накладення штрафу на водія з позбавленням права керування транспортними засобами є явно несправедливим.

За наведених вище обставин, приходжу до переконання, що правопорушника ОСОБА_2 слід звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1ст.130 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення на підставіст.22 КУпАПі обмежитись усним зауваженням.

На мою думку , застосування такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до положень ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи, зокрема, при оголошенні усного зауваження.

Крім того, враховуючи, що ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а той факт, що усне зауваження, виходячи з норм ст.ст.22, ч. 3 ст.284 КУпАП, не відноситься до видів адміністративних стягнень, та являється однією із можливостей, визначених КУпАП, для звільнення особи від адміністративної відповідальності, не вбачаю підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.40-1, 22,40-1,283-285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , за ч. 1ст. 130 КУпАП України - закрити у зв`язку з малозначністю, обмеживсь усним зауваженням.

Вилучене посвідчення водія НОМЕР_2 повернути ОСОБА_2 .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про застосування адміністративного стягнення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через місцевий суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Рівненського міського суду К.Е. Даш`ян