Справа № 453/328/21 Головуючий у 1 інстанції: Курницька В.Я.
Провадження № 33/811/725/21 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Сколівського районного суду Львівської області від 09 квітня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір розмірі 454 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 19 лютого 2021 року близько 08 год. 55 хв. на автодорозі Київ-Чоп на перехресті смт. Славське - Коростів керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушена координація рухів, запах алкоголю з рота), від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням технічного засобу «Драгер» 0418 на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Сколівського районного суду Львівської області від 09 квітня 2021 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Одночасно просить поновити строк апеляційного оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки судовий розгляд відбувся у його відсутності, про факт складання протоколу від 19 лютого 2021 року йому стало відомо лише 05 травня 2021 року після ознайомлення з матеріалами справи.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що про складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, йому не було відомо, даний протокол йому не було вручено, крім цього його не було відсторонено від керування транспортним засобом, як це передбачено ст. 266 КУпАП.

Зазначає, що поставлений підпис в графі протоколу «особа, ознайомлена з місцем та часом розгляду справи», пояснення та підпис в графі протоколу «пояснення особи» йому не належать, ним не написані, з його почерком та підписом не схожі.

Окрім цього, ОСОБА_1 звертає увагу й на те, що йому не було вручено акт огляду на стан сп`яніння, а підпис в графі «з результатом згоден» йому не належить.

На його переконання, працівником поліції порушено процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, а наявні у справі докази не є достатніми та не дають можливості беззаперечно встановити, що він дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Заслухавши особу, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

З огляду на те, що судове засідання, на якому було прийнято оскаржувану постанову, проводилося у відсутності ОСОБА_1 , такий згідно з даними долученої розписки про вручення поштового відправлення, отримав копію оскаржуваної постанови 24 травня 2021 року та того ж дня мав можливість ознайомитися зі змістом прийнятого рішення та його мотивами, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР № 185524 від 19 лютого 2021 року (а.с.3), який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, ОСОБА_1 19 лютого 2021 року близько 08 год. 55 хв. на автодорозі Київ-Чоп на перехресті смт. Славське - Коростів, керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушена координація рухів, запах алкоголю з рота), від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням технічного засобу «Драгер» 0418 на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зі змістом вказаного протоколу особа, відносно якої складався протокол про адміністративне правопорушення, ознайомився, про що розписався у відповідних графах протоколу, вказавши, що прямувати в лікувальний заклад відмовляється.

Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 19 лютого 2021 року (а.с.6-7), які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 в їх присутності від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 19 лютого 2021 року (а.с.5) та рапортом інспектора ВРПП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Андріяшина С.В. від 19 лютого 2021 року (а.с.9).

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , який отримав посвідчення водія та знає Правила дорожнього руху, порушив вимоги п.2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У ході апеляційного розгляду апеляційним судом було встановлено, що до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 працівників поліції та свідків не знав, у неприязних відносинах з такими не перебував, відтак оговорювати його в останніх не було підстав.

Окрім цього, як встановлено апеляційним судом, дії працівників поліції у встановленому законом порядку не оскаржував та на неправомірні дії таких до правоохоронних органів не звертався, відтак доводи апеляційної скарги в частині підроблення підписів та пояснень ОСОБА_1 , що містяться в матеріалах справи апеляційний суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Апеляційним переглядом не встановлено в діях працівників поліції порушень вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Сколівського районного суду Львівської області від 09 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Т.М. Урдюк