Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2409/21 Головуючий у 1-й інст. Мозговий В. Б.
Категорія ч. 2 ст. 187 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 187 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає АДРЕСА_1 , непрацюючого,

встановив:

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 15 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять ) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири ) гривні судового збору.

Згідно постанови суду, гр. ОСОБА_1 порушив правила перебування під адміністративним наглядом, а саме 24.04.2021р. о 02 год. 20 хв., був відсутній за місцем проживання, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 187 КУпАП.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду, вважає її незаконною та необґрунтованою.

Вказує, що у зазначений в протоколі час перевірки, він не відчинив двері, оскільки спав, доказів протилежного не має.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою, наявною в матеріалами справи. При цьому ОСОБА_1 просив розгляд справи проводити у його відсутність.

За таких обставин апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 623636 від 07.05.2021 року, гр. ОСОБА_1 порушив правила перебування під адміністративним наглядом, за місцем свого перебування, а саме 24.04.2021р. о 02 год. 20 хв., ніхто не відчинив двері.

Відповідно до ч.1,2 ст. 187 КУпАП відповідальність за цієї статтею, передбачена за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме:

1) неявку за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду;

2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах;

3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу;

4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста);

5) нереєстрація в органі Національної поліції.

Зазначене свідчить, що ст. 187 КУпАП не охоплюються дії, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення: «за місцем перебування ОСОБА_1 , 24.04.2021р. о 02 год. 20 хв., ніхто не відчинив двері».

Суд при розгляді справи на вказаний недолік уваги не звернув, а самостійно, вийшовши за межі формулювання сутті адміністративного правопорушення зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення, порушивши принцип об`єктивності та неупередженості, перебравши на себе функцію осіб уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення, визнав винним ОСОБА_1 у діях, які йому в вину не ставилися, а зокрема у тому, що ОСОБА_1 порушив правила перебування під адміністративним наглядом, а саме 24.04.2021р. о 02 год. 20 хв., був відсутній за місцем проживання.

Крім того, суд не дотримався вимог, передбачених ч.2 ст. 268 КУпАП, оскільки розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , хоча його участь у розгляді справ зазначеної категорії в суді була обов`язковою.

Крім того, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що долучені до протоколу докази, обставини вчинення адміністративного правопорушення, які визнав встановленими суд, не підтверджують.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 при складанні протоколу, вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП не визнав, в поясненнях зазначив, що в день та час проведення перевірки був вдома, спав, ці його пояснення є аналогічні доводам апеляційної скарги.

Докази, які долучені до матеріалів справи цих обставин, на думку апеляційного суду, поза розумним сумнівом, не спростовують.

Висновки суду, про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, базуються, виключно на протоколі про адміністративне правопорушення та двох ксерокопіях рапортів працівників поліції.

На думку апеляційного суду рапорти службових осіб правоохоронного органу, не є переконливими та неупередженими доказами, адже на цих осіб покладається обов`язок встановлення обставин вчинення проступку та їх фіксація у протоколі про адміністративне правопорушення.

На думку апеляційного суду, саме ці обставини належними та допустимими доказами не підтверджені, до справи не долучено пояснень свідків, матеріалів фото та відеофіксації, тощо.

Крім того, у рапорті поліцейського ОСОБА_2 лише зафіксовано дані про те, що о 02 год. 20 хв. 24.04.2021 року їй ніхто не відчинив двері, що не спростовує твердження ОСОБА_1 про те, що він не чув як приходили перевіряти, бо спав.

Суд приймаючи рішення, цих обставин не врахував та дійшов передчасного та необґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, свої висновки про доведеність вини належним чином не обґрунтував, твердження ОСОБА_1 не спростував.

Сукупність наведених обставин свідчить про незаконність та необґрунтованість прийнятого рішення, тому вважаю, що постанова суду відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження закриттю за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 травня 2021 року щодо нього - скасувати, а провадження закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук