Справа № 136/785/21
провадження №3/136/334/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 , громадянки України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувану до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно гр. ОСОБА_1 за ч.1 ст.164-16 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 №631267 від 11.05.2021 слідує, що 11.05.2021 о 18:00 год., по АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , займалась видом господарської діяльності, щодо якої є спеціальна заборона, а саме продала 1,0 л самогонки, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 164-16 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи в судове засідання не з`явилась, отож в силу приписів ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до відповідальностію

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про таке.

В обґрунтування вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП до матеріалів справи додано: протокол про адміністративне правопорушення серія АПР18 №631267 від 11.05.2021, у якому зазначено обставини вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.164-16 КУпАП; письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких вона вказала, що продала сусіду 1,0 л самогону.

Відповідальність за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП настає за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Вказана норма носить бланкетний характер, і тому в протоколі повинно бути посилання на норму спеціального закону, який регламентує ту чи іншу діяльність, щодо якої є спеціальна заборона, порушення якої інкримінується особі, яка притягується до відповідальності.

Об`єктивною стороною даного правопорушення є зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона встановлена законом.

Згідно з ст. 3 Господарського кодексу України (далі ГК) під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

З системного аналізу вказаної норми слідує, що під господарською діяльністю розуміються систематичні дії, спрямовані на досягнення певного результату. Змістом цих дій є виготовлення та реалізація продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, а метою - задоволення суспільних потреб у відповідних благах, які повинні мати цінову визначеність, тобто функціонувати як товар.

Судом встановлено, що протокол не містить норми спеціального закону, який регламентує ту чи іншу діяльність, щодо якої є спеціальна заборона, порушення якої інкримінується особі, яка притягується до відповідальності.

До протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодних доказів на підтвердження зайняття ОСОБА_1 господарською діяльністю, яка має систематичні дії, спрямовані на досягнення певного результату, тобто на підтвердження дій щодо виготовлення та реалізація продукції.

При цьому, суд враховує, що до матеріалів справи не додано висновків спеціалістів у певній галузі про те, що видана добровільно пляшка із рідиною дійсно є алкогольним напоєм домашнього чи іншого виготовлення.

Суд зауважує, що висновок щодо визначення складу речовини не може ґрунтуватися на припущеннях (зокрема суб`єктивній оцінці особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення).

Суд враховує, що протокол про адміністративне правопорушення, у якому викладено обставини правопорушення не має наперед встановленої сили і за відсутності інших доказів не є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, крім того, винуватість у скоєнні такого правопорушення особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою уст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінивши всі докази надані суду на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КУпАП, суд приходить до висновку про недоведеність перед судом, поза розумним сумнівом, наявності в діях останньої події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження по даній справі відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з недоведеністю наявності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164-16 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст. 164-16 ч.1, 247 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП щодо ОСОБА_1 , закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя С.В. Шпортун