П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/423/21

Провадження № 3/936/255/2021

02 червня 2021 року смт.Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області Павлюк С.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №745582 від 22.04.2021 року, ОСОБА_1 22.04.2021 року об 11.50 год., під час карантину здійснював пасажирське перевезення транспортним засобом марки "Богдан" д.н.з. НОМЕР_1 по маршруту "Воловець-Буковець" у кількості 32 осіб, хоча кількість місць для сидіння передбачена характеристикою транспортного засобу становить 29 місць, чим порушив вимоги п.2.10 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді пояснив, що він не є суб`єктом господарювання, а водієм транспортного засобу, а також зазначив, що на нього не покладено обов`язок щодо контролю кількості пасажирів, він здійснював перевезення пасажирів відповідно до кількості проданих квитків. Звернув увагу, що білети продаються на автостанції, а тому людей із купленими білетами не пропустити до автобуса не може. Додатково пояснив, що письмові пояснення написані поліцеським підписав, не читаючи їх, оскільки пасажири були дуже незадоволені тим, що їх затримують.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, з таких підстав.

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковано за ч.1 ст.44-3 КУпАП, тобто порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно підпункту 10 п. 2 Постанови № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 ( в редакції на час скоєння адміністративного правопорушення), на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, зокрема, здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №745582 від 22.04.2021 року гр. ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП. Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про технічні характеристики транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 та реєстраційних документів на цей транспортний засіб, на підставі яких можна зробити висновок про дозволену для перевезення кількість пасажирів.

Також в матеріалах справи відсутні докази, що на водія транспортного засобу покладено обов`язок щодо контролю кількості пасажирів.

В силу вимог ч.2 ст. 254 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративної відповідальності за інкриміноване йому правопорушення, зважаючи на наступне.

З наданих суду матеріалів вбачається, що відповідні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання або найманим працівником суб`єкта господарювання, який здійснює пасажирські перевезення автомобільним транспортом, відсутні. Відсутні також відомості про те, що ОСОБА_1 у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності без реєстрації притягнуто до юридичної відповідальності.

Обов`язки ОСОБА_1 , як водія, визначені п. 147 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою КМ України від 18.02.1997 року № 176, і в них не входить контроль кількості пасажирів, відповідно, цей контроль мали би організувати суб`єкт, який організував та надає послуги перевезення пасажирів, або держава, як суб`єкт, який встановлює правопорядок.

Разом з тим, як вбачається із відео бодікамери патрульного інспектора, останній обмежився зйомкою лише передньої частини автобуса та входу до нього, де стояли троє людей, однак не зафіксував чи в хвості автобуса були вільні місця, а відтак припустив, що замість 29 допустимих пасажирів, в салоні перебувало 32 особи.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 22.04.2021 року близько 12 год. перебував в салоні маршрутки "Воловець-Буковець", рухаючись з смт. Воловець, та ствердив, що біля нього та ще декілька позаду сидінь були вільними. Крім того, в салоні автобуса були ще й декілька дітей відком 10-11 років.

Наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Сам факт складання протоколу не може бути достатнім доказом вчинення правопорушення за відсутності інших належних доказів і не звільняє уповноважену на складання протоколу особу від обов`язку збирання доказів у спосіб визначений Законом.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому не може вважатися доказом вчинення правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

КУпАП визнає відсутність у діянні складу (сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак) адміністративного правопорушення як обставини, що виключають провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобов`язань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною

Згідно з положеннями п.1 ст.247 КУпАП, правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За встановлених у судовому засіданні обставин, приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП та наявність підстав для закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП України відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Воловецький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Павлюк С.С.