Провадження № 3/686/4633/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Порозова І.Ю., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

ОСОБА_1 18.05.2021 року об 11 год. 10 хв. в м.Хмельницькому по вул.Трудовій,5 керуючи автомобілем «Kia Venga» номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п.18.1 Правил дорожнього руху, на нерегульованому пішохідному переході не надала перевагу в русі пішоходу ОСОБА_2 , який здійснював перехід з права на ліво відносно водія допустивши наїзд на нього. При ДТП пішохід отримав механічне пошкодження взуття.

Після вказаної ДТП водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Kia Venga» номерний знак НОМЕР_1 по вул.Трудовій в місті Хмельницькому, в порушення п.2.10а залишила місце дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні дорожньо транспортної пригоди категорично заперечила та пояснила, що здійснюючи рух прямо через пішохідний перехід зменшила швидкість руху, але не помітила пішохода завчасно, оскільки оглядовість перекрив транспортний засіб, що зупинився праворуч перед пішохідним переходом. Побачивши пішохода вона здійснила маневр об`їзду, оскільки різко зупинити автомобіль не було можливості та переконавшись в тому, що пішохід безпечно залишився стояти на пішохідному переході продовжила рух. Крім того ОСОБА_1 вважає, що в діях пішохода мають місце порушення правил дорожнього руху, оскільки він здійснив перехід на пішохідному переході не переконавшись в безпечності руху.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що здійснюючи перехід переконався, що автомобіль, який був ліворуч нього зупинився, після чого він продовжив рух по пішохідному переходу, пройшовши транспортний засіб, який надав йому перевагу в русі, отримав удар автомобілем під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого переднє бокове праве дзеркало автомобіля склалося, а заднім правим колесом стався наїзд на ліву ногу потерпілого, від чого він фактично впав на автомобіль. В ДТП ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження ноги та було пошкоджено його взуття.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаних порушень Правил дорожнього руху повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: усними поясненнями ОСОБА_1 , яка хоч і не визнає факту порушення у її діях правил дорожнього руху, проте послідовно розповіла про подію, яка сталася і вказані пояснення за виключенням наслідків події узгоджуються з іншими дослідженими доказами; поясненнями потерпілого ОСОБА_2 та долученими ним фотознімками: скриншотами з відеозапису події, які беззаперечно доводять факт наїзду на пішохідному переході на ногу потерпілого; фотознімком взуття потерпілого, лівого черевика, який є пошкодженим та вказаний доказ узгоджується з відомостями проколу в справі про адміністративне правопорушення в частині пошкодження взуття та даними травм карти про тілесні ушкодження лівої ноги; відеозаписом події, яка також не викликає жодних сумнівів в порушенні правил дорожнього руху ОСОБА_1 , яка не надала перевагу в русі пішоходу, який перетинав проїзну частину в напрямку з права на ліво по відношенню до автомобіля під керуванням ОСОБА_1 ; даними протоколів про адміністративні правопорушення, в яких зафіксовані факти спричинення дорожньо - транспортної пригоди та залишення місця ДТП; даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, в якій зафіксовані дорожня обстановка після зіткнення. Пояснення ОСОБА_1 про намагання уникнути зіткнення не підтверджено жодним доказом та суперечать відеозапису події, з якого видно, що водійка не змінюючи напрямку руху та швидкості автомобіля, а отже не переконавшись у безпечності маневру здійснила переїзд пішохідного переходу.

Оцінивши докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (винесення постанови про накладення адміністративного стягнення), суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень доведена і її дії слід кваліфікувати за: ст. 124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження майна потерпілого. Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано факт залишення місця ДТП та даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, в якій зафіксовані дорожня обстановка, її поясненнями в судовому засіданні та поясненнями потерпілого ОСОБА_2 . При цьому твердження ОСОБА_1 про залишення місця ДТП не навмисно, а через впевненість у відсутності такої події оцінюються суддею критично, оскільки, як підтвердила сама ОСОБА_1 за кілька сотень метрів від події вона помітила, що бокове праве дзеркало заднього виду складене, крім того пояснення про пішохода, який залишився стояти на місці, не зігнувшись не падаючи також мали би насторожити, оскільки він не продовжив свій рух далі, а залишився на місці. Таким чином, суддя вважає, що з огляду на обставини ОСОБА_1 зобов`язана була передбачати можливі наслідки та негайно зупинитися, той факт, що вона свідомо допускала їх не настання не свідчить про відсутність у її діях складу правопорушення за ст.122-4КУпАП.

З урахуванням суспільної небезпеки вчинених правопорушень, особи порушника, враховуючи положення ст. 36 КУпАП, суддя приходить до висновку накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме у виді штрафу згідно з санкцією ст.124 КУпАП.

На переконання судді саме таке стягнення у цьому випадку буде справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 36, 401, 283, 284, 294 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: (підпис)

Постанова законної сили не набрала.

Суддя Хмельницького міськрайонного суду

Хмельницької області І.Ю.Порозова