Справа № 346/415/21
Провадження № 33/4808/254/21
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В. В.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за його ж апеляційною скаргою , на постанову судді Коломийського міськрайонного суду від 22 березня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , не працюючий, громадянин України,

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 23.01.2021 року о 16 год 40 хв. в с. Струпків по вул. Українській, керував транспортним засобом мотоциклом «Мінськ 125» без д.н.з. в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «DRAGER » в присутності двох свідків. Результат тесту 2.03 %о.

У своїй АС ОСОБА_1 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя не дослідив доказів, не надав вірної правової оцінки відповідним обставинам справи.

Просить постанову судді Коломийського міськрайонного суду від 22 березня 2021 року скасувати та закрити провадження у справі.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 було роз`яснено його права, ст. 63 Конституцією України та ст. 268 КУпАП.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення і пояснив, що в той день і час, які вказані в адмінпротоколі його не зупиняли працівники поліції, він не має транспортного засобу, також не має водійського посвідчення. В цей день був у відділку поліції по зовсім іншій справі, підписував порожні бланки, допускає, що бланки переплутали працівники поліції. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити.

В судовому засіданні поліцейський-свідок ОСОБА_2 пояснив, що 23.01.2021 року під час несення служби на робочий планшет поступило повідомлення, що водій транспортного засобу-мотоциклу «Мінськ 125», без д.н.з . керує ним в стані алкогольного сп`яніння. Після цього о 16 год 40 хв. в с. Струпків по вул. Українській було виявлено даний транспортний засіб. В процесі спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «DRAGER » в присутності двох свідків. Результат тесту 2.03 %о.

Крім того, додав , що водієм ОСОБА_1 штраф сплачено та в судовому засіданні надав копії квитанцій про сплату штрафу та судового збору.

Під час апеляційного розгляду двічі викликались свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які вказані в адмінпротоколі, однак вони не з`явились, хоча були належним чином повідомленні про розгляд даної справи.

11 червня 2021 року ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про розгляд даної справи, клопотання від нього до суду про відкладення розгляду справи не надходило.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_1 , який просить скасувати постанову, а провадження закрити; пояснення поліцейського Горецького Р.Д., перевіривши матеріали справи та додані документи, вважаю, що АС слід задовольнити частково, виходячи із наступного.

За змістом ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а згідно з ч. 1 ст. 7 цього ж Кодексу, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції не в повній мірі дотримався.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Покликання ОСОБА_1 у АС на те, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є не обґрунтованими, оскільки спростовуються доказами, перевіреними під час апеляційного розгляду.

Відповідно до п.2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (пункт 10 розділу ІІ Інструкції).

Згідно з п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

При складенні протоколу, водію ОСОБА_1 роз`яснювалися його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

В результаті перевірки вищевказаних доводів не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП, а саме порядку проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 23.01.2021 року; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; роздруківкою алкотеста «Драгер 6810», результат огляду 2.03 % проміле; направленням на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; поясненнями свідків від 23.01.2021 року; копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки; копією постанови від 23.01.2021 року; копіями квитанцій про сплату штрафу та судового збору.

Під час перегляду відеофайлу з нагрудної камери поліцейських, встановлено, що на вказаному носії відсутній будь-який відеозапис.

У зв`язку з цим , надіслано лист начальнику Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про направлення відеозапису з нагрудних віддеокамер інспектора патрульної поліції, який причетний до складання протоколу. Як вбачається з відповідді Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, що надати відеозапис щодо ОСОБА_1 не представляється можливим, оскільки, згідно наказу №1026 від 18.12.2018 року строк зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів становить 30 діб.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги ч.2 ст.251, ст.ст.256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, поліцейськими дотримано.

Твердження апелянта про те, що огляд на стан алкогольного сп`янінння він не проходив, спростовуються матеріалами справи, а саме: в протколі про адмінправопорушення міститься його ж підпис, в роздруківці алкотесту «Драгер 6810» також є підпис апелянта, що вказує на добровільність його дій, а по-друге апелянт не надав суду жодних відомостей про те, що на дії поліції він звертався до відповідного органу зі скаргою.

Таким чином, зібрані у справі докази, в їх сукупності, відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав визнати обґрунтованими доводи АС ОСОБА_1 , не погоджується з ними та розцінює їх лише як спосіб захисту.

Отже, у апеляційного суду не виникає сумніву щодо доведеності "поза розумним сумнівом" вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наявності в його діях складу цього правопорушення, що виразилося у керуванні транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, як вбачається із резолютивної частини постанови суддя першої інстанції наклав на ОСОБА_1 окрім штрафу, в розмірі 10200 гривень, ще позбавлення його права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Як вбачається з листа Головного Сервісного Центру МВС в Івано-Франківській області, громадянину ОСОБА_1 посвідчення водія не видавалось.

Відповідно до п. 1.10 ПДР, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія.

За таких обставин ОСОБА_1 неможливо визнати водієм, в контексті ПДР та Закону України «Про дорожній рух», оскільки в нього відсутнє посвідчення водія на керування транспортним засобом.

Згідно положень п.3 ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

За таких обставин, АС ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Коломийського міськрайонного суду від 22 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Виключити з резолютивної частини вказаної постанови посилання на позбавлення права керування ОСОБА_1 транспортними засобами на строк один рік.

В решті постанову судді Коломийського міськрайонного суду від 22 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк