ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року

м. Харків

справа № 638/754/21

провадження № 3/638/690/21

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді Яковлевої В.М., розглянувши матеріал, який надійшов з Шевченківського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка працює адміністратором ресторану «Jord», місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1

за частиною першою статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

у с т а н о в и в:

21 січня 2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов матеріал про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною першою статті 44-3 КУпАП.

Судом встановлено, що 19 грудня 2020 року близько 23 год. 07 хв. в м. Харкові по вул. Трінклера, буд. 2, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді адміністратора ресторану «Jord», допустила знаходження відвідувачів в закладі після 23 год 00 хв, чим порушила правила карантину, а саме, пункт 12 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CоV-2» від 09 грудня 2020 року (далі Постанова КМУ № 1236).

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 44-3 КУпАП.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений КУпАП.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 17 лютого 2021 року, не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомила, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надала.

Відповідно до частини другої статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених статтею 44-3 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає можливим провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Через канцелярію суду від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Беркути Н.М. надійшли заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких остання просить розглядати справу за її відсутності та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 порушення пункту 12 Постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-COV-2» № 1236 від 09 грудня 2020 року.

В обґрунтування заперечень посилалась на те, що в протоколі вказано про порушення пункту 12 Постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року, згідно з яким лікар вносить до системи інформацію про пацієнтів, у яких підтверджено випадок COVID-19 та які не потребують госпіталізації, а також формує перелік контактних осіб за інформацією, наданою хворими. Зазначене порушення в протоколі не пов`язане з діяльністю, яка зазначена в пункті 12 Постанови № 1236. Також зазначила, що згідно з пунктом 44 Постанови № 1236 пункти 2-40 цієї постанови застосовуються з 00-00 год. 19 грудня 2020 року, тому в даному випадку в протоколі від 19 грудня 2020 року події зафіксовані о 23-07 год., тобто карантинні заходи не повинні бути застосовані до 00-00 год. 19 грудня 2020 року, тому порушення відсутнє.

Крім того, вказала, що ОСОБА_1 не зареєстрована у встановленому законом порядку як підприємець або керівник юридичної особи, яка здійснює господарську діяльність, тобто не є суб`єктом господарювання в розумінні положень частини другої статті 55 ГК України, тому зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44-3 КУпАП.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Згідно зі статтею 44-3 КУпАП відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Статтею 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Диспозиція статті 44-3 КУпАП є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб, передбачених в умовах карантину. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Кваліфікуючі ознаки правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, мають бути конкретно зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення як того вимагає стаття 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП, є здійснення винною особою діянь, які прямо заборонені Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та деталізовані у Постанові КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року, рішеннями органів місцевого самоврядування.

Пунктом 12 вказаної Постанови передбачено, що території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється робота після 23-ї та до 7-ї години, із забороною проведення розрахункових операцій після 22-ї години, суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос і діяльності після 23-ї години 31 грудня 2020 р. до 7-ї години 1 січня 2021 р.

Відповідно до частини першої та другої статті 55 Господарського кодексу України - суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

В матеріалах адміністративної справи відсутні належні документи, які б підтверджували, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання з надання послуг громадського харчування, та здійснювала роботу після 23-ї та до 7-ї години, як передбачає пункт 12 Постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року. Таким чином, з наданих суду матеріалів судом не встановлено, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання з надання послуг громадського харчування та здійснювала роботу після 23-ї та до 7-ї години ресторану «Jord».

До фотознімків, долучених до протоколу, суд ставиться критично, оскільки ні в протоколі, ані на самих знімках не зазначено пристрій, за допомогою якого здійснено фотографування, фотознімки, на яких зафіксовано зал закладу та особи, не містять даних про дату, час та місце зафіксованої на них події, у зв`язку із чим суд не приймає їх до уваги.

Частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку статті 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Таким чином в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 3 частини першої статті 284 КУпАП передбачено, що по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44-3 КУпАП.

Керуючись статтями 9, 44-3, 221, 247, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом 3 (трьох) мiсяцiв з наступного дня пiсля набрання нею законної сили.

Суддя В.М. Яковлева