Справа № 712/3980/21
Провадження № 3/712/1472/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року, суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Кончина О.І., розглянувши адміністративні матеріали справи, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , працюючого водієм ДП «Чарз - Авто», про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 128322 від 03.04.2021, 03.04.2021 близько 21:43 год. у м. Черкаси, вул. В.Чорновола, 86, водій гр. ОСОБА_1 керуючи маршрутним автобусом Богдан А-09202 д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював регулярні міські пасажирські перевезення за маршрутом №31, та перевозив пасажирів у кількості більше ніж це передбачено технічною характеристикою транспортного засобу , більше ніж місць для сидіння, які їхали стоячи, чим порушив правила перевезення пасажирів в умовах карантину, чим порушив вимоги постанови КМУ № 641 від 22.07.2020р. зі змінами.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та вважає, що відносно нього складено протокол безпідставно. Крім того він не являється суб`єктом господарювання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 44-3 КУпАП визнається порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Підпункт 2 пункту 9 Постанови Кабінету Міністрів України N 641 від 22.07.2020 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки заборонено здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб..

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, до протоколу додано рапорт поліцейського від 03.04.2021 та DVD-R диск.

Однак, матеріали справи не містять даних щодо технічної характеристики транспортного засобу, визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, із зазначенням кількості місць для сидіння пасажирів у даному транспортному засобі. Отже, за наявними матеріалами неможливо встановити факт перевищення кількості пасажирів маршрутного транспортного засобу, відповідно до кількості місць для сидіння.

Відповідно до ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. До них належать господарські організації-юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідальність за порушення зазначених у протоколі карантинних обмежень може нести виключно спеціальний суб`єкт фізична особа, що здійснює господарську діяльність та зареєстрована як підприємець, або посадова особа суб`єкта господарювання юридичних осіб.

В ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» викладено визначення понять: регулярні пасажирські перевезення - це перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування або уповноваженими органами договірних сторін у разі міжнародних перевезень; автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом, який здійснює господарську діяльність до суду не надано.

Відтак, ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, тобто перевізником, оскільки з протоколу та матеріалів, які до нього додані, не вбачається, що він є фізичною особою або юридичною особою, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами, що свідчить про відсутність в його діях порушення вимог постанови Постанови КМУ №641 від 22.07.2020, зі змінами.

Інших доказів, які б свідчили про скоєння ОСОБА_1 зазначеного адміністративного правопорушення, співробітниками патрульної поліції суду не надано.

Суд критично ставиться до рапорту працівника поліції, який доданий до протоколу, оскільки він не може бути визнаний доказом підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення. Рапорт є внутрішнім документом та не може слугувати доказом по справі, оскільки механізм складання рапорту не врегульований законодавцем, складається у вільній формі, тому не відображає всіх необхідних відомостей для судового провадження, та в ньому відсутні джерела отримання інформації, у зв`язку із чим, не може бути доказом у розумінні ст.251 КУпАП.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20 вересня 2016 року по справі "Karelin v. Russia" заява N 926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя Соснівського районного

суду м. Черкаси О.І.Кончина