Київський апеляційний суд
Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Саламон О.Б. Доповідач: Гладій С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Александрова Д.О., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2019 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 10 жовтня 2019 року близько 16 год. 18 хв. по вул. Драйзера, 9, в м. Києві, повторно, протягом року, керуючи автомобілем «Мітсубіші», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись рішенням суду, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2019 року, вважаючи її незаконною та такою, що постановлена без з`ясування всіх обставин справи, та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, складений працівниками поліції 10 жовтня 2019 року, не містить посилання на повторність його вчинення, а внесення змін до нього (з частини 1 на частину 2), призвело до неналежного та недопустимого доказу у провадженні.

Також апелянт звертає увагу, що постановою Печерського районного суду м. Києва від 23 липня 2019 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП було закрито на підставі ст. 38 КУпАП, його винність встановлена не була, а тому Деснянський районний суд м. Києва безпідставно притягнув його до відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Щодо причин пропуску на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м Києва від 18 грудня 2019 року, то ОСОБА_1 зазначив, що в 2019 році переїхав до своїх батьків в м. Стаханов Луганської області і до 15 січня 2021 року постійно та вимушено проживав в Луганській області, не мав об`єктивної можливості приїхати до міста Києва, оскільки бракувало коштів і батьки потребували його допомоги. З урахуванням наведеного, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду та вважати його таким, що пропущений з поважних причин.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах захисника Александрова Д.О. на підтримку доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги про скасування постанови та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення та переглянувши відеозапис, перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги, слід дійти до наступних висновків.

Як наголошується в ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Між тим, хоча матеріали провадженняімістять дані про направлення копії постанови місцевого суду від 18 грудня 2019 року за адресою проживання ОСОБА_1 , разом з тим будь-які дані про дійсне її отримання матеріали провадження не містять.

Оскільки ОСОБА_1 , за конкретних життєвих обставин, копію оскаржуваного рішення отримав тільки 19 січня 2021 року, і в десятиденний строк на її оскарження направив апеляційну скаргу, про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті (а.с. 32), з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2019 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 2 ст.130 КУпАП передбачає повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У рішенні по справі "О"Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводам апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 253809 від 10 жовтня 2019 року, відповідно до якого в означений день о 16 год. 18 хв. в м. Києві, по вул. Драйзера, 9, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «MitsubishiGalant», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що слабо реагують на світло, тремтіння пальців рук, сповільнена поведінка. В установленому законом порядку від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога в КМНКЛ «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. П.Запорожця, 20, ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с. 2);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 10 жовтня 2019 року, які підтвердили факт відмови особи, що притягається до адміністративної відповідальності, від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я (а.с. 3);

- розпискою ОСОБА_1 від 10 жовтня 2019 року, відповідно до якої останній залишає транспортний засіб «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, вул. Драйзера, 9, та зобов`язується не керувати автомобілем протягом 24 годин (а.с. 4);

- даними довідки щодо проведених заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення (а.с. 5);

- карткою обліку адміністративного правопорушення (а.с. 6);

- даними із сайту Єдиного державного реєстру судових рішень (а.с. 8);

- постановою Печерського районного суду м. Києва від 23 липня 2019 року стосовно ОСОБА_1 , відповідно до якої провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 9-10);

- на відеозапису із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та указує на факт порушення водієм Правил дорожнього руху. Так, з відеофайлу вбачається, що інспектор поліції, в присутності двох свідків, запропонував водієві пройти огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі у присутності двох свідків, проте ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився, не заперечуючи при цьому, що вживав наркотичні засоби два тижні потому.

За наведеним, в сукупності, суд першої інстанції прийшов до ґрунтовного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни.

Доводи ОСОБА_1 про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення, складений працівниками поліції 10 жовтня 2019 року наявні зміни/виправлення до нього (з частини 1 на частину 2), не знайшли свого підтвердження під час розгляду провадження.

Так, вимоги до змісту протоколу визначені ст. 256 КУпАП, відповідно до ч. 1 якої у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (із зазначенням від якого саме огляду водій відмовився (в разі такої відмови); нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Отже, зазначений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 253809 від 10 жовтня 2019 року за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, в силу ст. 255 КУпАП, уповноваженою особою - інспектором роти № 2 батальйону № 1 полку № 2 з ОЛБ УПП в м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Буряк М.А., дії якої ні ОСОБА_1 , ні в його інтересах адвокатом у передбачений законом спосіб - оскаржені не були, як і не містять таких даних матеріали провадження.

Доводи ОСОБА_1 про те, що постановою Печерського районного суду м. Києва від 23 липня 2019 року провадження у справі про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП було закрито на підставі ст. 38 КУпАП, і його винність встановлена не була, а тому Деснянський районний суд м. Києва безпідставно притягнув його до відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП на увагу не заслуговують, оскільки закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строків накладення адміністративного стягнення можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення і не є реабілітуючою обставиною.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

За наведеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2019 року.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу - залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій