Справа №461/4086/21
Провадження №3/461/2181/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року суддя Галицького районного суду м. Львова Зубачик Н.Б., при секретарі судових засідань Пелех О.А., за участю представника Галицької митниці Держмитслужби України Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Галицької митниці Держмитслужби України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 27.09.2016 року, виданий органом 4620,

за ч.6 ст.470 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в:

28.04.2021 року в зону митного контролю пункту пропуску «Грушів - Будомеж», митного поста «Яворів», Галицької митниці, в`їхав вантажний транспортний засіб марки «Renault», р.н. НОМЕР_2 , у якому прямувала ОСОБА_1 .

За даними АСМО «Інспектор» та ЄАІС встановлено, що ОСОБА_1 16.09.2017 року ввезла на митну територію України автомобіль марки «Volkswagen», VIN НОМЕР_3 , р.н. НОМЕР_4 , в митному режимі «транзит». На момент перетину кордону, 28.04.2021 року, ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст.460 Митного кодексу України, жодних документів не надала.

Разом з тим, нормами частини першої ст. 192 Митного кодексу України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу. Однак даної вимоги ОСОБА_1 не виконала.

Станом на 28.04.2021 року, транспортний засіб марки «Volkswagen», VIN НОМЕР_3 , р.н. НОМЕР_4 , за межі митної території України не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищила встановлений ст. 95 Митного Кодексу строк доставки транспортного засобу особистого користування до органу доходів і зборів призначення, терміном більше ніж на тридцять діб.

В судове засідання, призначене на 25.05.2021 року ОСОБА_1 не з`явилася, однак подала клопотання про відкладення розгляду справи. Судове засідання відкладено на 03.06.2021 року.

В судове засідання, призначене на 03.06.2021 року ОСОБА_1 не з`явилася, однак про час та місце розгляду справи повідомлена нележаним чином, що підтверджуємся наявною в матеріалах справи телефонограмою.

Відповідно до ст.526 МК України суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не з`явився на виклик, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Окрім того, слід зазначити, що в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши пояснення представника Галицької митниці Держмитслужби, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Частиною 6 ст. 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

У відповідності до ст.95 МКУкраїни для автомобільноготранспорту встановлено строк транзитногоперевезення в десятьдіб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці -п`ятьдіб.

Частиною 2 ст.95 МК України встановлено, що до строків, зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МКУкраїни.

Доказів того, що ОСОБА_1 зверталася до найближчого органу доходів і зборів до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту в ході розгляду справи не здобуто.

Одночасно, обставин, передбачених ст.460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст.481 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено, як не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною перевищення встановленого Митним кодексом України строку доставки транспортного засобу особистого користування.

З огляду на наведене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України, а саме остання не доставила транспортний засіб особистого користування до органу доходів і зборів, тобто перевищила встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортного засобу особистого користування, що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів, терміном більше ніж на тридцять діб, що підтверджується протоколом про порушення митних правил №0797/20900/21 від 28.04.2021 року, копією паспорта ОСОБА_1 , роздруківкою з інформаційних систем, витягом з АСМО «Інспектор» та ЄАІС, доповідною запискою.

Таким чином, аналізуючи наведені докази у даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України доведена повністю.

Вирішуючи питанняпро призначеннявиду стягненняза порушеннямитних правил, суд приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи, яка раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувалася, приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи даних про доходи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та можливість виконати неї покарання у виді штрафу, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, тобто в межах санкції статті, за якою кваліфіковано її дії.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Тому, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 454 грн.

Керуючись ст.ст.458,459,461,470,486,527,528 МК України, ст. 283 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 Митного кодексу України та накласти стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «Volkswagen», VIN НОМЕР_3 , р.н. НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 454 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Зубачик Н.Б.