Провадження № 3/369/7187/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.10.2021 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, за участю захисника Пендрак Ю. С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП БПП в с. Чайки УПП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 326600, 21 серпня 2021 року о 07:35 год., водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Mercedes-Benz», рн НОМЕР_2 , по вул. Житомирська, 16 в с. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на приладі «Drager» та у закладі охорони здоров`я водій відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у порушенні п. 2.5 ПДР України, не визнав та пояснив, що автомобіля в нього немає, чужим він не керував та взагалі не перебував на території Київської області, оскільки перебував в Рівненській області. Хто представився його іменем та надав його особисті анкетні дані він не знає.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису відзнятого на бодікамеру патрульними працівниками поліції вбачається, що водієм автомобіля «Mercedes-Benz», рн НОМЕР_2 , був не ОСОБА_1 та відповідно й від огляду на стан сп`яніння відмовився не він, а інша особа, яка в подальшому також підписувала матеріали складені працівниками поліції.

Після перегляду у судовому засіданні відеозапису ОСОБА_1 повідомив суд, що це його брат ОСОБА_4 , який перебуває в с. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області на підробітках.

У зв`язку з чим судовий розгляд справи було відкладено до 12:00 год. 11 жовтня 2021 року, для виклику в засідання ОСОБА_4 .

11 жовтня 2021 року в судове засідання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не з`явилися, про місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення були повідомлені у передбаченому законом порядку.

Поряд з цим, ОСОБА_1 направив на адресу суду клопотання про закриття провадження у справі щодо нього, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки того дня перебував в Рівненській області за 350 км від місця події. В підтвердження власних слів надав до суду копію довідки № 5788 від 06 жовтня 2021 року Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області за підписом сільського голови, згідно з якою ОСОБА_1 з 01 серпня 2021 року по 31 серпня 2021 року перебував за місцем свого проживання.

Крім того, захисник Пендрак Ю. С. в інтересах ОСОБА_1 підтримала його клопотання та просила суд задовольнити, оскільки в матеріалах справи міститься відеозапис, з якого чітко вбачається, що від проходження огляду на стан сп`яніння відмовлявся не ОСОБА_1 , а інша особа.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його клопотання та доводи захисника Пендрак Ю. С. дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП. Тобто, з огляду на положення КУпАП протокол є актом, який повинен містити інформацію про конкретне діяння, яке ставлять у вину особі, виходячи з правової природи поняття адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за такі порушення: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, складає одне з вказаних вище альтернативних діянь, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Крім того, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктом даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, об`єктивною стороною є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, суб`єктом водій транспортного засобу, який керував ним, суб`єктивна сторона виражається в ставленні водія до наслідків і характеризується виною у формі умислу.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що поліцейським БПП в с. Чайки УПП в Київській області, при пропозиції водію транспортного засобу «Mercedes-Benz», рн НОМЕР_2 , пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, його відмові та відповідно при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 326600 від 21серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 невірно встановлено суб`єкта даного правопорушення, а саме водія автомобіля «Mercedes-Benz», рн НОМЕР_2 , який керував ним та відмовився проходити огляд на стан сп`яніння.

Дані обставини, підтверджуються інформацією, що міститься на DVD-диску, а саме відеозаписом з нагрудної бодікамери працівника поліції, з якого чітко вбачається, що огляд на стан сп`яніння проходив не ОСОБА_1 , а інша особа (його брат ОСОБА_4 ), та також відповідно і не він підписував протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 326600 від 21 серпня 2021 року.

Таким чином, згідно із ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

За таких обставин, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника Пендрак Ю. С., дослідивши матеріали справи, серед яких протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 326600 від 21 серпня 2021 року, письмове направлення водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , письмове зобов`язання ОСОБА_5 про доставлення до місця зберігання та стоянки автомобіля «Mercedes-Benz», рн НОМЕР_2 , і не допускати ОСОБА_1 до керування ним до повного витрезвіня, рапорт поліцейського БПП в с. Чайки УПП в Київській області, інформацію, що міститься на DVD-диску, а саме відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не є суб`єктом даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим його клопотання підлягає задоволенню, а провадження щодо нього підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Суд зауважує, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справи наявні ознаки кримінального правопорушення, тому, на підставі ст. 253 КУпАП, вважає за необхідне передати матеріали прокурору або органу досудового розслідування для виконання вимог ст. 214 КПК України.

Таким чином, викладене вище дає обґрунтовані підстави вважати про недоведеність матеріалами справи того, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є ОСОБА_1 , що вказує на відсутність в діянні останнього складу цього адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, та направленню прокурору та/або органу досудового розслідування для виконання вимог ст. 214 КПК України.

Керуючись ст. 7, 9, 130 ч. 1, 245, 247, 251, 252, 253, 256, 280, 283, 284, 294, 299, 300 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 326600 від 21 серпня 2021 року) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, а матеріали справи направити керівнику Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області для виконання вимог ст. 214 КПК України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. А. Козак