Справа № 524/3916/21
Провадження 3/524/1502/21
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2021 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області Малтиз А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері центрального регіону Чередника Владислава Геннадійовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 , , військова частина НОМЕР_1 солдат, водій електрик відділення управління 15 реактивної артилерійської батареї 5 реактивного артилерійського дивізіону, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 172-11 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_1 достовірно знаючи, що відповідно до розпорядку дня військової частини НОМЕР_1 має о 8 год. 00 хв. 06.04.2021 прибути до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 для виконання обов`язків військової служби відповідно до займаної посади. Однак, в порушення ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу" , ст. 11, 13, 16 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, Військової присяги та своїх функціональних обов`язків, солдат ОСОБА_1 о 8 год. 00 хв. 06.04.2021 не з`явився до військової частини НОМЕР_1 , при цьому у командування військової частини дозволу на відсутність на військовій службі не отримував, документів, які б підтверджували наявність поважних причин для неприбуття вчасно на військову службу не надав.

Таким чином, солдат ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової служби вчинив не з`явлення вчасно без поважних причин на військову службу тривалістю до десяти діб, вчинене в умовах особливого періоду, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4. ст. 172 11 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав повністю.

Відповідно до ч.4 ст. 172 11 КУпАП, самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, вчинені в умовах особливого періоду, тягнуть за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Відповідно до ч.3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Згідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України», «;особливий період» - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Водночас, законодавець надає визначення поняття демобілізації як комплексу заходів, спрямованих, серед іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України, інших військових формувань на організацію і штати мирного часу (оголошення якої дає підстави для закінчення особливого періоду).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України. На цей час відповідних рішень Президентом України не приймалось.

Особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 № 303 та продовжується до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію.

Верховний Суд у постанові від 30 травня 2018 року у справі № 521/12726/16-ц зазначив, що в Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває по теперішній час.

Тобто, дане адміністративне правопорушення вчинено в умовах особливого періоду, що підвищує його суспільну небезпеку.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 172 11 КУпАП підтверджується фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 172 11 КУпАП протоколом від 23.04.2021 року (а.с. 1), який суд відповідно до вимог ст.. 251 КУпАП визнає доказом по справі, інструкцією, витягом із наказу службовою характеристикою, висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів № 131 від 06.04.2021 року, поясненнями та іншими матеріалами в їх сукупності.

З урахуванням вищевикладеного, особи ОСОБА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, враховуючи ступінь вини, обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає притягнути його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 172 11 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 грн.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру мінімальної заробітної плати.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Оскільки судом встановлено, що правопорушник ОСОБА_1 є військовослужбовцем, суд приходить до висновку, про доцільність звільнення його від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1, ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст .ст.172 -11 ч.4 , 245,283,284 КУпАП, ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172 -11 КУпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 грн.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12, ч. 1, ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний штраф у розмірі 4 930 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником або прокурором в Полтавський апеляційний суд, через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя: