ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника Баршакова О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12 листопада 2021 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , КТ НОМЕР_1 , непрацюючого, - визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 180-10 ч.1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн..

Згідно постанови суду, 13.09.2021 року о 11 год. 25 хв., громадянин ОСОБА_1 , був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» на напрямку 763 прикордонного знаку, на відстані 300 метрів від лінії державного кордону під час подолання загороджувального паркану з тютюновими виробами для їх подальшого переміщення через державний кордон, що на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Красноїльськ», що знаходиться на території Красноїльської ОТГ, Чернівецького району Чернівецької області, вчинив злісну непокору законному розпорядженню прикордонного наряду, а саме: на вказівки прикордонного наряду чітко та недвозначно, жестами та словами подав команду «Стій! Прикордонний наряд!», після чого громадянин ОСОБА_1 побачив прикордонний наряд та почувши його законну вимогу,

ЄУНСС №723/3971/21 Головуючий у І інстанції: Пташник А.М.

Провадження №33/822/664/21 Доповідач: Станковська Г.А.

Категорія: ч.1 ст. 185-10 КУпАП

вчинив спробу втечі від прикордонного наряду, проте в ході переслідування був затриманий. Прикордонним нарядом було здійснено два попереджувальні постріли в гору.

Своїми діями громадянин ОСОБА_1 , порушив вимоги п.7, 10 Положення про прикордонний режим, затвердженого Постановою КМУ№1147 від 27.07.1998 року, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 185-10 КУпАП.

На дану постанову районного суду захисник Баршаков О.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що дане рішення суду ухвалено без з`ясування обставин справи, та яке таким що підлягає скасуванню.

Вказує, що стосовно подій від 13.09.2021 року за ч.1 ст. 204-1 КУпАП, постановою суду від 12.11.2021 року по адміністративній справі №723/3972/21 провадження щодо ОСОБА_1 закрито за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, що автоматично тягне за собою відсутність складу правопорушення за ст. 185-10 КУпАП в діях його довірителя.

Крім цього, протокол ЗхРУ №019743 від 13.09.2021 року щодо злісної непокори був складений на підставі рапорту начальника відділення дільничних інспекторів прикордонної служби Марчука Р., який проводив затримання та який зазначив, що ОСОБА_1 лише рухався в його полі зору, а не намагався подолати загороджувальний паркан, після наказу «Стій», намагався втекти, але був затриманий та будь-яких тютюнових виробів у нього, не виявлено.

Фактично ОСОБА_1 обвинувачено в спробі втечі, що не відповідає обставинам справи. Спроба відрізняється від здійснення втечі з переслідуванням та попереджувальними пострілами, щодо яких відсутні будь-які докази, останній не мав можливості чинити непокору при затриманні озброєним прикордонникам, які ніяких документів в нього не вимагали.

З огляду на наведене, просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 інкримінованого йому складу правопорушення.

Вислухавши доводи апелянта - адвоката Баршакова О.В. захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав свої апеляційні вимоги і просив постанову суду першої інстанції скасувати та закрити адміністративне провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно ч.1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і

організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а завданнями провадження є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч. 1-3 ст. 7 КУпАП).

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші підстави для правильного вирішення справи.

У відповідності до положень ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не виконав вищевказані вимоги закону, а також не встановив передбачених ст. 247 КУпАП обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, а саме, не встановив чи була подія та чи є склад адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи своє рішення в частині винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому діянні, суд першої інстанції виходив з того, що він 13.09.2021 року о 11 год. 25 хв., громадянин ОСОБА_1 , був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» на напрямку 763 прикордонного знаку, на відстані 300 метрів від лінії державного кордону під час подолання загороджувального паркану з тютюновими виробами для їх подальшого переміщення через державний кордон, що на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Красноїльськ», що знаходиться на території Красноїльської ОТГ, Чернівецького району Чернівецької області, вчинив злісну непокору законному розпорядженню прикордонного наряду, а саме: на вказівки прикордонного наряду чітко та недвозначно, жестами та словами подав команду «Стій! Прикордонний наряд!», після чого громадянин ОСОБА_1 побачив прикордонний наряд та почувши його законну вимогу, вчинив спробу втечі від прикордонного наряду, проте в ході переслідування був затриманий. Прикордонним нарядом було здійснено два попереджувальні постріли в гору. Чим порушив вимоги п.7, 10 Положення про прикордонний режим, затвердженого Постановою КМУ

№1147 від 27.07.1998 року, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 185-10 КУпАП.

Однак, погодитись з таким висновком суду не можна з огляду на наступне:

Частиною 1 статті 185-10 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокору законному, розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Об`єктивними ознаками складу зазначеного адміністративного правопорушення полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу, військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні або члена громадського формування: а охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України а так само іншого умисного невиконання зазначених розпоряджень та вимог. Розпорядження та вимоги, які зазначені у диспозиції статті мають бути законними, тобто походити від правомочних осіб та знаходитися у межах їхньої компетенції. Права органів, підрозділів, військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України викладено у ст. 20 Закону України «Про Державну, прикордонну службу України».

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Пункт 7 Положення про прикордонний режим, затвердженого Постановою КМУ №1147 від 27.07.1998 року, передбачено, що громадяни України в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують їх особу.

Згідно п.10 вказаного положення, особи, зазначені у пунктах 7 та 8 цього Положення, на вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону, зобов`язані пред`являти відповідні документи, передбачені цими пунктами.

З рапорту помічника начальника відділу, начальника дільничних інспекторів прикордонної служби Марчука Р., який проводив затримання ОСОБА_1 , вбачається, що на відстані 300 м від лінії державного кордону, спостерігав рух невідомої особи, яка намагалася перетнути державний кордон, після наказу «Стій! Прикордонний наряд. Перевірка документів», намагався втекти, але був затриманий без документів, що посвідчують особу.

Проте, протоколом про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 13.09.2021 року встановлено наявність в останнього документа, що посвідчує

особу, а саме паспорт громадянина України, серії НОМЕР_2 від 16.12.2015 року, виданий Сторожинецьким РС УДМВС України в Чернівецькій області, який проживає за адресом: АДРЕСА_1 ..

Отже, відомості, які зазначені в рапорті начальника дільничних інспекторів прикордонної служби Марчука Р. про відсутність документів у громадянина ОСОБА_1 не відповідають дійсності.

Крім того, в даному рапорті відсутні пояснення щодо проведення попереджувальних пострілів при затриманні ОСОБА_1 , що є обов`язковим при застосуванні вогнепальної зброї згідно Інструкції про застосування зброї під час охорони державного кордону та виключної (морської) економічної зони України, зареєстрованої в МЮ України 22.10.2003 року за №963/8284.

За таких обставин, всі перераховані вище доводи, у своїй сукупності, дають апеляційному суду підстави прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 у зазначені в протоколі час та місці, дійсно здійснив злісну непокору законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому діянні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність прийнятого суддею районного суду рішення про визнання ОСОБА_1 винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне порушення, який було складено працівником Державної прикордонної служби України, не підтверджено належними доказами.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про

адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Баршакова О.В. - задовольнити.

Постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-10 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська