Справа № 606/1694/21
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2021 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Марціцка І.Б. за участю секретаря судового засідання Пасько І.Б. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділення порції № 3 (м. Теребовля) про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , тимчасово не працює, за частиною 1 статті 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Тришака О.Г.,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №467824 від 06.08.2021 року, 06 серпня 2021 року о 19 год. 10 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з НОМЕР_1 по вул. Шевченка в с. Соколів Тернопільського району в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», результат якого 3,33 промілє, чим порушив п. 2.9 а ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Також відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 051127 від 06.08.2021 року 06 серпня 2021 року о 19 год. 10 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з НОМЕР_1 на а/д Галич Городок 60 км. Не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху в результаті чого зіїхав в кювате, після чого на перешкоду, в ході ДТП транспортний засіб зазнав механічні ушкодження, порушив п.12.1.13.1. ПДР за що відповідальність передбачена частиною ст. 124 КУпАП

ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП; свою вину у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень заперечив. Вказав, що за обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення він автомобілем не керував, що чітко зафіксовано на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських, самого факту ДТП не зафіксовано. З урахуванням наведеного, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом у справі, жодними належними та допустимими доказами не доведено його вини у вчиненні адмінпорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, вважає себе невинуватим, тому просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. Захисник Тришак О.Г. просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, зокрема на відеозаписах не зафіксовано факту ДТП, керування ОСОБА_1 транспортним засобом, свідки, в яких відбирали письмові пояснення не з`явилися в судові засідання для з`ясування розбіжностей викладених в протоколах та відеоматеріалах, за таких обставин будь-які сумніви тлумачаться на користь особи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Тришак О.Г., оцінивши наявні у адміністративних матеріалах докази суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із вимогами частини 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Правилом статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

Вимогами статті 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол про адміністративне правопорушення без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що 06 серпня 2021 року близько 19 год. до нього зателефонував ОСОБА_1 , просив приїхати в смт. Золотники забрати автомобіль. Свідок приїхав в смт. Золотники, сів за кермо, в автомобілі була ще їхня знайома ОСОБА_3 , яку мали відвезти в с. Соколів. Свідок не впорався з керуванням, з`їхав в кювет, при цьому автомобіль ушкоджень не отримав. Після цього посварився з ОСОБА_1 , залишив на узбіччі автомобіль і пішов додому, що відбувалось в подальшому йому не відомо.

Оцінюючи ці матеріали через призму доводів ОСОБА_1 про те, що за описаних у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення обставин, автомобілем він не керував, суд вважає за необхідне зазначити таке:

В адміністративних матеріалах відсутні докази того, що ОСОБА_1 виконував функції водія транспортного засобу ВАЗ 2109 д.н.з НОМЕР_1 06 серпня 2021 року о 19 год. 10 хв. в с.Соколів, за обставин описаних у протоколах про адміністративні правопорушення. З дослідженого в судовому засіданні фрагменту відеозапису, який триває близько 6 хвилин, вбачається, що ОСОБА_1 сидить на задньому пасажирському сидінні в автомобілі, який стоїть на узбіччі, після того як виходить, інспектор диктує пояснення, які слід надати в протоколі. Надалі, на відеозаписах зафіксовано процедуру складання адміністративного протоколу. Самих обставин ДТП, орієнтирів, слідів ДТП на відеозаписах не має, також не зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння.

ОСОБА_4 , яка вказана як свідок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, надала письмові пояснення з приводу факту ДТП, однак не вказала, що в її присутності здійснювався огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Для спростування чи підтвердження обставин, викладених в протоколах судом викликалися свідки, письмові пояснення яких долучено до матеріалів справи, однак останні не з`явились.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За даних обставин суддя приходить до переконання, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 та статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

За наведених обставин провадження у даній справі слід закрити.

Керуючись статтею 124, частиною 1 статті 130, статтею 221, пунктом 1 частини 1 статті 247, статтями 266, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за статтею 124 та частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка