Справа № 951/978/21
Справа № 3/951/707/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року смт. Козова

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Братків І. І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Козівського районного суду Тернопільської області із відділення поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУПАП).

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 616266 від 28 листопада 2021 року, 28.11.2021 о 13:50 в смт. Козова по вул. Грушевського водій ОСОБА_1 на автомобілі GEELY MR 7151 АІ ДНЗ НОМЕР_1 надавав послуги із перевезення пасажирів без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без одержання ліцензії на заняття вказаним видом діяльності, чим порушив п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав письмові пояснення, відповідно до яких стверджує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ним здійснювалася систематична діяльність із надання послуг з перевезення пасажирів, такі послуги мали цінову визначеність та ним одержувався прибуток від такої діяльності. На його автомобілі GEELY ДНЗ НОМЕР_1 не було встановлено жодних із приладів, передбачених ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», а тому немає законних підстав вважати, що це автомобіль «таксі» і стверджувати чи навіть припускати той факт, що він керує вказаним транспортом з метою надання послуг із перевезення пасажирів, тобто здійснює господарську діяльність.

У судовому засіданні ОСОБА_1 у присутності захисника також заперечив факт надання ним послуг із перевезення пасажирів. Просив суд закрити провадження у даній справі, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що протокол було складено за відсутності будь-яких фактичних даних, що підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, з огляду на таке.ю

Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Диспозиція даної статті є бланкетною, тобто нормою, яка не лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак, відсилає до інших галузей права. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Відповідно до ст.3 Господарського кодексу України, господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про підприємництво», підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» пасажирські перевезення - перевезення пасажирів легковими автомобілями або автобусами. Для надання послуг таксі автомобільні перевізники, автомобільні самозайняті перевізники повинні мати зареєстровані відповідно до законодавства та обладнані відповідно до встановлених технічних вимог транспортні засоби, відповідну ліцензію.

Крім того, відповідно дост. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт»таксі - це легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» ліцензування на автомобільному транспорті спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів. Завданням ліцензування на автомобільному транспорті є: сприяння становленню сучасного ринку послуг, розвитку автомобільного транспорту та стимулювання впровадження нових видів послуг; підвищення ефективності використання транспортних засобів; створення конкурентного середовища; захист прав споживачів та ринку послуг від небезпечних перевезень; забезпечення соціальних стандартів транспортного обслуговування; забезпечення використання сертифікованих і дозволених для використання транспортних засобів; забезпечення доступності послуг та підвищення якості транспортного обслуговування. Ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів на такі види робіт: надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів автобусами; надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі; надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів легковими автомобілями на замовлення; надання послуг з внутрішніх перевезень небезпечних вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами; надання послуг з міжнародних перевезень пасажирів автобусами; надання послуг з міжнародних перевезень пасажирів на таксі; надання послуг з міжнародних перевезень пасажирів легковими автомобілями на замовлення; надання послуг з міжнародних перевезень небезпечних вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами. Ліцензія на надання послуг з міжнародних перевезень пасажирів чи небезпечних вантажів надає право автомобільному перевізнику надавати послуги з внутрішніх перевезень пасажирів чи вантажів.

Відповідно до ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

З системного аналізу чинного законодавства України слідує, що до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 164 КУпАП може бути притягнута фізична особа, яка здійснює господарську діяльність без державної реєстрації, без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а господарська діяльність повинна носити систематичний характер з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Водночас, Пленум Верховного суду України в своїй постанові від 25 квітня 2003 року №3 врегулював питання здійснення особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, під яким слід розуміти, зокрема, діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик. Тобто характерною ознакою господарської діяльності повинна бути систематичність вчинення певних дій, які спрямовані на отримання прибутку.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В матеріалах справи, яка надійшла до суду, доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 регулярно (не менше 3 рази протягом року) здійснив пасажирські перевезення, за які отримує прибуток.

Відсутність достовірних даних про наведене дає підстави прийти до висновку про недоведеність здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності без отримання ліцензії, як це передбачено диспозицією ч.1 ст.164 КУпАП.

До протоколу додано лише рапорт, пояснення ОСОБА_2 .

У відповідності до рапорту інспектора-чергового СПД № 1 (смт. Козова) ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Пітура П. В. від 28.11.2021, 28.11.2021 о 13:55 надійшло повідомлення від гр.. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що таксист, який таксує на автомобілі марки Джилі не дав йому чек за проїзд, через що між ними виник конфлікт. Заявник знаходиться на автовокзалі. Таксист поїхав з місця події. Виїздом на місце події було встановлено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , який керував ТЗ GEELY MR 7151 АІ ДНЗ НОМЕР_1 надавав послуги із перевезення пасажирів без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без одержання ліцензії на заняття вказаним видом діяльності.

Щодо наданого, як доказ рапорту інспектора-чергового СПД № 1 (смт. Козова) ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Пітура П. В. від 19.11.2021, суд приходить до переконання, що такий не можна вважати належним доказом, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

Щодо письмових пояснень ОСОБА_2 , такі містять примітку «з моїх слів записано вірно», однак не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки не підписані ні ОСОБА_2 , ні особою, яка відбирала у нього пояснення

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів, які об`єктивно підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вказаних обставин судом установлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП в матеріалах справи відсутні, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, вважаю, що провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.164, ст.247, ст. 251, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ І. І. БРАТКІВ