Справа № 524/8092/21
Провадження 3/524/2799/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2021 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Обревко Ліна Олександрівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності: : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду невідомий, раніше до адміністративної відповідальності не притягався.

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

14.08.2021 року о 16 год. 55 хв. в м. Кременчуці по вул. Л. Богаєвського, буд.52 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21104» д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №512 від 14.08.2021, огляд проводився в КП «ПОЦТЗ» Полтавської обласної ради в м. Кременчуці у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.9аПДР України, і тим самим вчинивши адміністративне правопорушення за, що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130КУпАП.

У судовому засіданні, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, та пояснив: що, дійсно 14.08.2021 року о 16 год. 55 хв. в м. Кременчуці по вул. Л.Богаєвського, буд.52 керував транспортним засобом «ВАЗ 21104» д.н.з НОМЕР_1 , перед ним рухався транспортним засобом DAF FT XF105 д.н.з НОМЕР_2 який перед пішохідним переходом різко загальмував та внаслідок чого виникло ДТП. Поспілкувавшись з водієм викликали патрульну поліцію для фіксування ДТП. Після того як приїхали працівники поліції вони почали складати протокол ні про які ознаки сп`яніння йому не було повідомлено. В зв`язку з виникнення ДТП він дуже розхвилювався та перебував в стресовому стані, так як не був уже учасником руху та рухатись за кермом не мав змоги в зв`язку з технічним станом свого автомобіля пішов в автомобіль та вжив слабо алкогольний напій. Потім йому було повідомлено, що він має ознаки сп`яніння, він повідомив, що ніяких обмежень у пересуванні не було, та ніяких заборон працівникам поліції йому не виносилось і він не рухався на авто в стані сп`яніння. Від огляду не відмовлявся та поїхавши в КОНД пройшов огляд. Всі його заперечення та пояснення не були взяті до уваги. Просив справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник Більда В.В. в судовому засіданні просив справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказує, що склад і подія правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП в його діях відсутня, а висновок № 512 від 14.08.2021 КП «ПОЦТЗ» Полтавської обласної ради, є неналежним і не допустимим доказом, оскільки проведений із порушенням Інструкції, з яким він категорично не погоджується.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення основним завданням його є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу ,прав та законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції і Законів України, поваги до прав, честі та гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала можливість настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно вимог ч. 1 ст. 245, ст. 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.2.9.а ПДР України водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Такий порядок огляду на стан сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП.

Згідно ст. 266 ч.2, 3 КпАП України огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджуєтьсяуправліннямиохорониздоров`ямісцевихдержавнихадміністрацій.

Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

У відповідності до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з протоколу про адміністративні правопорушення, який надійшов до суду, зазначено, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 .

З відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, самого огляду поліцейським патрульної поліції відносно ОСОБА_1 , такожне проводилось.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутнє направлення для проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в лікувальному закладі.

Відповідно до висновку №512 від 14.08.2021 року, ОСОБА_1 після станом на 18 год.30 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Зазначений висновок на встановлення стану сп`яніння складений у відповідності до вимог інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а відтак є належним доказом.

Як вбачається з пояснення ОСОБА_1 , що під час вчинення ДТП він був тверезий, а вживав алкоголь після його вчинення, оскільки перебував у стресовому стані.

При огляді диску, який долучений до матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП встановлено, що відеозаписи з відеореєстратора працівника поліції відсутні.

Інших доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння у матеріалах справи немає, а з моменту вчинення дорожньо-транспортної пригоди 16 год. 50 хв. до моменту проведення огляду на стан сп`яніння 18 год. 30 хв., минув значний проміжок часу.

Відтак вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є недоведеною.

Фактично, ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст. 130 КУпАП, тобто, вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, за що передбачено стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Однак, суд першої інстанції не вправі вийти за межі висунутого обвинувачення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП тобто застосувати закон про більш тяжке адміністративне правопорушення та відповідно накладати на нього більш тяжке адміністративне стягнення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами , які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст.62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст.247 ч.1 п.1 КУпАП)

Відповідно до висновків, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом"; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В своєму рішенні від 29 червня 2010 року №17-рп/2010 Конституційний Суд України зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

За таких обставин, беручи до уваги, надані до протоколу матеріали, вважаю, що суд, керуючись ст.62 Конституції України, має всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушень передбаченого ч.1 ст. 130, КУпАП та тлумачить на його користь.

Статтею 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі на підставі ст. 247 п. 1 КУАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Суддя Л.О. ОБРЕВКО