ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2021 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Курбатова І.Л., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15.12.2021 року близько 19:10 год. за місцем проживання вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме психологічного характеру.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та суду пояснив, що того дня він прийшов додому з роботи, приготував вечерю та чекав на ОСОБА_2 . В цей час він дивився фільм та пив пиво. Коли ОСОБА_2 прийшла додому то почала кричати, а саме виражалась в його сторону нецензурною лайкою, так як їй не подобалось, що він пив пиво. В подальшому між ними виник конфлікт. ОСОБА_2 виганяла ОСОБА_1 з дому, а так як він не хотів уходити то вона викликала працівників поліції. ОСОБА_1 зазначив, що ніяких тілесних ушкоджень він не наносив, а тільки сварився з ОСОБА_2 , ображав її оскільки не хотів нікуди уходити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши додані докази, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 443448 від 15.12.2021 року, заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_2 , формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства та поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 443448 від 15.12.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 15.12.2021 року близько 19:10 год. за місцем проживання вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме психологічного характеру.

Зі змісту заяви ОСОБА_2 від 15.12.2021 року вбачається, що вона просить прийняти міри до її співмешканця ОСОБА_1 , який 15.12.2021 року близько 19:10 год. вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме погрожував та ображав її нецензурною лайкою.

З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 вбачається, що остання проживає спільно зі своїм співмешканцем ОСОБА_1 . 15.12.2021 року ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння почав агресивно себе поводити, а саме висловлювався нецензурною лайкою, чим принижував її честь та гідність; здійснив психологічний тиск, погрожував застосуванням фізичної сили. Крім того, ОСОБА_1 вчиняв домашнє насильство відносно ОСОБА_2 неодноразово.

З форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильство від 15.12.2021 року вбачається, що ризик вчинення домашнього насильства є середнім та до ОСОБА_1 застосований заборонний припис.

Так, із досліджених доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно 15.12.2021 року близько 19:10 год. за місцем проживання вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме погрожував та ображав її нецензурною лайкою.

Сукупність вказаних доказів переконує суд у тому, що ОСОБА_1 вчинено домашнє насильство, оскільки ним вчинено дії психологічного характеру, що полягають у образах нецензурною лайкою та погрозах своєї співмешканки ОСОБА_2 , внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства, а саме умисне вчинення дій психологічного характеру (погрози, образи), внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілій. Таким чином, суд визнає ОСОБА_1 винуватим у вчиненні вказаного правопорушення.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 за вчинення вказаного адміністративного правопорушення суд приймає до уваги обставини справи та особу порушника, а також враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 хоч і повідомив суду, що свою вину у вчиненні правопорушення визнає, проте з його пояснень, наданих в судовому засіданні, вбачається цілком протилежне. На підставі сукупності досліджених доказів, враховуючи, що ОСОБА_1 офіційно ніде не працює, суд дійшов переконання, що з метою виховання особи та попередження вчинення ОСОБА_1 правопорушень у майбутньому до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді громадських робіт.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, 173-2, 283, 284, КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 гривні.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: