Єдиний унікальний номер 243/3912/21
Номер провадження 33/804/294/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Савкова С.В., за участі секретаря судового засідання Ямчук О.М., захисника Статіви О.В., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 за його апеляційною скаргою на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштований, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,-

В С Т А Н О В И Л А:

Судом першої інстанції встановлено, що 16 квітня 2021 року о 16 годині 39 хвилини, в Донецькій області в м. Слов`янськ по вулиці Миру біля будинку № 31, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Ford Escape, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Від керування відсторонений, відео фіксація Body Cam АН00050 та АН 00081, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляції зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною у зв`язку із невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справи та через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає підстави, відповідно до яких, на його думку, оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню, зокрема:

1. Суд розглянув справу за відсутності належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, чим порушив його права, передбачені ст.268 КУпАП.

2. Протокол про адміністративне правопорушення не містить посилання на відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

3. Матеріали справи та протокол про адміністративне правопорушення не містять доказів:

- перебування апелянта в стані алкогольного сп`яніння;

- відсутнє направлення на проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я;

- відмови апелянта від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я;

- відсторонення апелянта від керування автомобілем;

- вилучення посвідчення водія;

- інформацію щодо особи, яка, нібито, викликала наряд поліції за фактом перебування апелянта в стані алкогольного сп`яніння.

Апелянт наполягає на тому, що співробітниками поліції не дотримано порядок проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння і тому він не може бути таким, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, відповідно в діях апелянта відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційному суді захисник Статіва О.В. підтримала доводи апеляційної скарги, просила оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час, дату та місце апеляційного розгляду, до апеляційного суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме , відмова від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Факт скоєння адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №034989 від 16.04.2021 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких водій ОСОБА_1 на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі. З відеозапису, який долучено до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України становить, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол в даному випадку складений уповноваженою особою з підстав відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, для наявності об`єктивної сторони складу цього правопорушення в діях особи підлягають доведенню:

1) керування особою, що притягається до адміністративної відповідальності транспортним засобом;

2) наявність у такої особи ознак наркотичного сп`яніння;

3) відмова особи від проходження огляду відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявні у справі докази доводять зазначені обставини.

Так, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджується наявним в справі відеозаписом.

Щодо відсутності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, слід зазначити, що на відеозаписі зафіксовано, як поліцейський оголошує ознаки алкогольного сп`яніння, які виявлені у Вінтера, на що останній не висловлює будь-яких заперечень.

Безпосередньо відмова ОСОБА_1 від проходження огляду підтверджується відеозаписом та письмовими поясненнями свідків.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги, слід зазначити таке.

Апеляційний суд звертає увагу, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право користуватися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 під особистий підпис був повідомлений поліцейським про час, дату та місце судового розгляду. Крім того, суд першої інстанції вживав заходи для повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи судом шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду (а.с. 13).

Згідно ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року, зазначив що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не відноситься до переліку визначених ст. 268 КУпАП справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

На підставі вище зазначеного вважаю безпідставними апеляційні доводи про порушення судом першої інстанції вимог ст.268 КУпАП.

До того ж, при апеляційному перегляді, ОСОБА_1 не був обмежений у правах, передбачених ст.268 КУпАП, в тому числі і в правах бути присутнім в апеляційному суді, давати особисті пояснення, заявляти клопотання та подавати докази. Однак ОСОБА_1 не скористався таким правом, до суду апеляційної інстанції не з`явився, надавши при цьому клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи про відсутність доказів відмови Вінтера від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, оскільки, як вбачається з наявного у справі відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, зупинивши транспортний засіб «FORD ESCAPE», д.н.з НОМЕР_1 , поліцейський повідомив водію ОСОБА_1 , що стало причиною зупинки та запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» на місці зупинки, від чого останній відмовився в присутності двох свідків, після чого поліцейський запропонував пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, від чого останній також відмовився в присутності свідків. Поліцейським ОСОБА_1 роз`яснено наслідки відмови від проходження такого огляду. Далі відносно нього був складений протокол та ознайомлено ОСОБА_1 з його змістом, роз`яснено права, передбачені статтею 268 КУпАП..

Доводи про відсутність доказів вилучення посвідчення водія не є тією обставиною, яка впливає на винуватість ОСОБА_1 . Разом з тим, згідно до протоколу у ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія та видано йому тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Факт вилучення посвідчення водія та роз`яснення порядку користування тимчасовим дозволом зафіксовано і на відеозаписі події.

Та обставина, що водій не був відсторонений від керування транспортним засобом, не може бути безумовною підставою для скасування постанови суду, оскільки це жодним чином не вплинуло на висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи про відсутність в матеріалах справи направлення водія на огляд до медичного закладу, оскільки згідно ст. 266 КУпАП видача направлення на огляд особі, яка відмовляється від нього, взагалі не передбачена.

Відсутність в матеріалах справи інформації щодо особи, яка, нібито, викликала наряд поліції за фактом перебування апелянта в стані алкогольного сп`яніння, спростовується матеріалами справи, які містять витяг з реєстраційних документів поліції, відповідно до якого 16.04.016.10 зафіксовано заяву жінки на ім`я ОСОБА_4 із зазначенням номеру телефону про те, що водій авто «Форд» синього кольору держномер НОМЕР_1 «на рибхозі де ставки (неподалік міста Слов`янська)» знаходиться у стані алкогольного сп`яніння (а.с.8-9).

Відсутність доказів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, ніякого доказового значення для справи не має, оскільки протокол складено саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння особи, яка має ознаки алкогольного сп`яніння, а не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не знайшли свого об`єктивного підтвердження, то підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 квітня 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: