Справа 362/801/21
Провадження 3/362/451/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.02.2021 року
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування Служби Безпеки України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , заступника начальника циклової комісії зенітного ракетного озброєння військової частини НОМЕР_1 , майора ЗС України, РНОКПП НОМЕР_2 ,
за п.6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП
встановив:
З 18.09.2020 по 31.01.2021 у військові частині НОМЕР_1 , що дислокована за адресою: АДРЕСА_3 , майор ОСОБА_1 не виконав взяте на себе зобов`язання щодо збереження державної таємниці, а саме здійснив виїзд за межі України у приватних справах без письмового повідомлення посадової особи (командира військової частини НОМЕР_1 ), яка надала доступ до державної таємниці та без проведення відповідного інструктажу в режимно-секретному органі (РСО) з відображенням у журналі обліку виїзду за кордон вказаної вище установи. При цьому майор ОСОБА_1 має допуск до державної таємниці за формою три, який передбачає доступ до інформації зі ступенем секретності «таємно».

Зокрема, ОСОБА_1 перетинав державний кордон України через контрольно-пропускний пункт «Бориспіль D» 18.09.2020 по 25.09.2020 (Київ -Анталія) та письмово не повідомив особу, яка надала йому доступ до державної таємниці (командира військової частини НОМЕР_1 ), не пройшов інструктаж з питань охорони державної таємниці напередодні перетину кордону України в режимно-секретному органі військової частини НОМЕР_1 . Крім того, у рапорті про надання другої частини щорічної основної відпустки ОСОБА_1 не надав відомостей, що буде відпочивати під час відпустки за кордоном.

Вказане правопорушення виявлено та задокументовано комісією СБУ 31.01.2021 у ході проведення спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею у військові частині НОМЕР_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, порушивши вимоги:

-статей 23, 28 Закону України «Про державну таємницю» у частині невиконання режиму секретності взятого на себе письмового зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці;

-пункту 116 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939 (далі - Порядок), яким передбачено, що громадянин, якому надано допуск і доступ до державної таємниці, зобов`язаний повідомляти в письмовій формі про свій виїзд за межі України;

-пунктів 690 696, 697, 698 Порядку, якими передбачено, що перед виїздом до іноземної держави у приватних справах громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний письмово повідомити про це посадову особу, яка надала йому доступ до державної таємниці, а також у режимно-секретному органі за місцем зберігання його картки обліку. Так, відомості про виїзд до іноземної держави громадян, яким надано допуск до державної таємниці, у приватних справах та у службові відрядження реєструються у режимно-секретному органі в журналі обліку виїздів за кордон працівників, яким надано допуск до державної таємниці. З працівниками підприємств, установ, організацій після їх повернення із закордонних службових відряджень або приватних поїздок до іноземних держав начальники у режимно-секретному органі проводять співбесіди з метою з`ясування питань щодо наявності чи відсутності обставин, що могли створити передумови для витоку секретної інформації під час перебування за кордоном, фактів необгрунтованої заінтересованості з боку іноземців секретною інформацією.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся.

Крім особистих пояснень, вина порушника у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується письмовими доказами, наявними при матеріалах справи, зокрема:
-даними копії листа начальника головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України ОСОБА_2 від 10.02.2021;
-даними витягу з акта спеціальної експертизи наявних умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаних з державною таємницею у військовій частині НОМЕР_1 № 26/1/3-999дск від 10.02.2021;
-даними пояснювальної записки ОСОБА_1 від 29.01.2021;
-даними копії рапорту ОСОБА_1 від 01.09.2020;
-даними зобов`язання № 172/35 ОСОБА_1 від 20.07.2020, з яким ознайомився 29.02.2013;
-копією допуску за формою три до Державної таємниці з грифом секретності, наданому ОСОБА_1 згідно з наказом № 171 від 13.08.2014;
-- даними витягу з номенклатури посад працівників військової частини НОМЕР_1 , перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці;
-даними витягу з наказу № 171 начальника відділення персоналу та стройового-заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 А. Твердохліба від 13.08.2014.
Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч. 1 ст. 212-2 КпАП України, що виразилося у невжитті ним заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці.
Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, позитивну характеристику за місцем служби, та приходить до переконання про застосування до правопорушника адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст.212-2 КУпАП у виді штрафу.
Положеннями ст.40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 221, 283, 284, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд
постановив:
ОСОБА_1 визнати винним за п.6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП України та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить п`ятсот десять гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 454 гривні судового збору.
Штраф підлягає сплаті не пізніше п"ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на постанову судді подається протягом 10 днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко