22.06.2021
Справа № 331/2285/21
Провадження № 3/331/992/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Стратій Є.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, інваліда дитинства ІІІ групи, є особою з вадами мови та слуху, місце проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 28 квітня 2021 року об 15 год. 00 хв. у м. Запоріжжя по проспекту Соборному,21, ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лакаря-нарколога №2245 від 28.04.2021 р. Від керування транспортним засобом відсторонений.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненому правопорушенні заперечував.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Турчинський М.І. у судовому засіданні заперечив провину свого підзахисного, зазначив, що він є особою з вадами мови та слуху, під час зупинки транспортного засобу, він не міг чути та розуміти причини зупинки його транспортного засобу співробітниками поліції, не міг розуміти роз`яснення йому його прав, якщо вони звісно були роз`яснені співробітниками поліції, на місце пригоди не викликався сурдоперекладач для ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, проаналізувавши надані у розпорядження співробітниками поліції докази, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи записів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП. орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом доказування винуватості особи за складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України є факт керування транспортним засобом та факт перебування особи у алкогольному сп`янінні, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено , що відповідно до наданого до протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів доданих до нього відсутні будь-які пояснення особи , яка притягається до адміністративної відповідальності, як в самому протоколі так і на окремому аркуші та пояснення свідків події, відсутні пояснення свідків правопорушеня.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

У Постанові ВСУ від 23.10.19 по справі № 357/10134/17 викладена правова позиція щодо доказів у справі про адміністративні правопорушення (п.33-36).

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічного порядку та безпеки може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах автоматичну фото- та відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з автоматичної фото- та відеотехніки, що знаходиться у чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання ПДР.

Згідно Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення (розділ 1 п.2 п.п.1).

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки (розділ 3 п.2).

Наведене свідчить, що з метою фіксації фактів порушення водіями Правил дорожнього руху України передбачено проведення поліцейськими відеозапису за допомогою відеореєстратора патрульної машини та нагрудних камер, які є належними та допустимими доказами, на підставі яких встановлюються фактичні обставини справи, у тому числі, доведення винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, правопорушення вчинено 28 квітня 2021 року об 15 год. 00 хв., натомість відповідно до матеріалів відеозапису долученого до матеріалів справи початок якої о 15 год. 00 хв. з якої не вбачається керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім того, з відеозапису чітко видно, що ОСОБА_1 є особою з вадами слуху та мови, то яким чином співробітниками поліції було встановлено що він перебуває в алкогольному/наркотичному сп`янінні, однією з ознак якої в направленні на медичний огляд вказано порушення мови та координації рухів, матеріалами справи не встановлено.

Крім того, судом враховано й те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено що ОСОБА_1 перебуває в алкогольному сп`янінні, а в направленні на огляд водія вже зазначено, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, згідно рапорту співробітника поліції Зозуля О.В. перебував в стані наркотичного сп`яніння . З матеріалів відеозапису не вбачається, що співробітники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, факт відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 матеріалами справи не зафіксований.

Крім того, ОСОБА_1 є особою з вадами мови та слуху, тобто під час зупинки транспортного засобу, та як вбачається з матеріалів відеозапису, він не чув та не міг розуміти дій співробітників поліції, а ні на місці зупинки транспортного засобу, а ні у медичному закладі ОСОБА_1 не було забезпечено присутністю сурдоперекладача та захисника.

Оцінюючи надані суду докази у їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення « за відсутності розумних підстав для Сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумцій.

Також в даному випадку суд вважає за необхідне застосувати рішення ЄСПЛ у справі «Малофєєв проти Росії та Карелін проти Росії», у яких суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В п. 2 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини та адміністративні правопорушення на транспорті» містяться роз`яснення, що під керуванням слід розуміти виконання функцій водія під час руху транспортного засобу.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке інкримінується йому, не знайшов підтвердження, а враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, як передбачено ч. 3 ст. 62 Конституції України, це дає підстави дійти висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне закрити провадження у вищевказаній справі в зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ч.1 ст.130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Є.В. Стратій