Справа №461/2927/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2021 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю представника митного органу Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Галицької митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Львівській обл., місце проживання - АДРЕСА_1 ,

за ст.471Митного кодексу України,

встановив:

29 березня 2020 року близько 18 години 22 хвилин ОСОБА_1 на автомобілі марки «АUDI А4», реєстраційний номер НОМЕР_1 прямував з Республіки Польща в Україну з приватної поїздки, через МАПП «Шегині» Галицької митниці Держмитслужби, обравши формою проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю - «зелений коридор», чим своїми діями заявив про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або, які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. При здійсненні митного контролю даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню. За даними Держприкордонслужби особа ОСОБА_1 переміщувався повторно протягом 24 годин, а отже товари підлягають оподаткуванню податком на додану вартість, відповідно до ст. 191 Податкового кодексу України. Автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого догляду транспортних засобів та товарів, де під час проведення огляду автомобіля, було виявлено товар, який відповідно до ст. 378 МК України та Постанови Кабінету Міністрів України № 434 від 21.05.2012 року обмежений до переміщення через митний кордон України, а саме: молоко (3,2%) фасоване в індивідуальних упаковках по 1л кожна, з терміном придатності до 18.09.2021, в кількості 90 шт., загальною ємністю 90 л.

Також, 31.03.2021 року близько 18 години 12 хвилин ОСОБА_1 повертався з приватної поїздки з Польщі до України, через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Галицької митниці Держмитслужби смугою руху спрощеного митного контролю «Зелений коридор» в якості водія автомобіля марки ««АUDI А4», реєстраційний номер НОМЕР_1 . При внесенні даних про цей транспортний засіб та особу, яка слідувала в ньому, в АСМО «Інспектор» спрацювала АСАУР (коди 401-1, 911-1 "За даними Держприкордонслужби особа ОСОБА_1 переміщується повторно протягом 72 годин"). Після виведення транспортного засобу із загальної смуги руху під час огляду, що відбувався у боксі для поглибленого огляду було виявлено понад дозволену норму ввезення на громадянина товар, що переміщувався в багажному відділенні автомобіля, без ознак приховування від митного контролю, а саме: молоко пастеризоване, в герметичній картонній упаковці виробника, жирність 3,2%, об`єм 1 л, дата кінцевого споживання 24.09.2021 р. країна виробника Польща 96 шт.; філе оселедця в маринаді, в герметичній скляній банці, вага нетто 600 гр., дата кінцевого споживання 06.06.2021 р. країна виробника Польща - 75шт.Кількість предметів правопорушення 171 шт., загальною вагою 141 кг. Вартість предмету правопорушення згідно службової записки становить 8 250 грн.

Відповідно до ст.526 МК України, вважаю можливим провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не з`явилася в судове засідання, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, що стверджується матеріалами справи.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Зважаючи на обов`язок суду щодо розгляду справи в розумні строки, приходжу до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи щодо якої складено протокол. За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності не з`явилася в судове засідання, обізнана про наявність даного адміністративного провадження та скерування справи на розгляд до суду, повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, визнано можливим розгляд справи проводити у її відсутності.

Заслухавши представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Представник Галицької митниці Держмитслужби протокол підтримав.

Статтею ст. 471 МК України передбачена відповідальність за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Статтею 366 МК України передбачено, що двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України. Канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Канал, позначений символами червоного кольору ("червоний коридор"), призначений для всіх інших громадян. Громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні склад правопорушень, передбачених ст. 471 МК України, а саме обравши зону спрощеного митного контролю, останній намагався перемістити через митний кордон України товар, шляхом недекларування, який обмежений до ввезення на територію України, що підтверджується протоколами про порушення митних правил №0601/209000/21 від 31.03.2021 року, №0584/209000/21 від 29.03.2021 року до яких у ОСОБА_1 зауважень не було, долученими до протоколів актами проведення огляду товарів, описами предметів, вилучених у ОСОБА_1 , копіями паспорта, копіями контрольних талонів, копіями свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наданими митному органу.

Вищенаведені докази доводять факт вчинення правопорушень, є належними та допустимими, встановлюють факт перетину кордону і порядок проходження митного контролю, виявлення товару, його приховування, місце його зберігання, а також його кількість, вид та найменування.

Аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.471 МК України доведена повністю.

Окрім цього, у відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд бере до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, який раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався, приходжу до висновку, що на ОСОБА_2 слід накласти стягнення у виді штрафу, в межах встановлених санкцією ст. 471 МК України, а товар, який є предметом порушення митних правил, та, відповідно до ст. 378 Митного кодексу України і постанови КМУ № 434 від 21.05.2012 року «Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України харчових продуктів для власного споживання», обмежений до переміщення через митний кордон України, слід конфіскувати в дохід держави.

Також, на підставі ст. 519 МК України, з особи, яка притягається до відповідальності, підлягають стягненню витрати, понесені митним органом за зберігання товарів, які стали предметом порушення митних правил на складі митниці.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 гривень.

Керуючись ст.36 КУпАП, ст.ст. 458, 459, 461, 471, 483, 486, 527, 528 МК України, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.471 Митного кодексу України та, із застосуванням положень ст.36 КУпАП, накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень 00 копійок.

Вилучений, згідно протоколів №0601/209000/21 від 31.03.2021 року, №0584/209000/21 від 29.03.2021 року товар конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання на складі митниці товарів, що є предметом порушення митних правил в сумі 506,16 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 454,00 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.