Справа № 164/417/21 Провадження №33/802/433/21 Головуючий у 1 інстанції:Невар О. В.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., в режимі відеоконференції з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Клубука О.П., розглянувши апеляційну скаргу захисника Клубука О.П. на постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 21 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, без позбавленням права керування транспортними засобами.

Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 гривні судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він 21 березня 2021 року, біля 1 години, на вул. Сокола в с. Старий Чорторийськ Камінь-Каширського району Волинської області, керував мотоциклом «Shineray», без реєстраційного номерного знаку, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, на вимогу працівника поліції відмовився пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В поданій апеляційній скарзі захисник Клубук О.П. вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що в справі відсутні належні та допустимі докази, які безперечно вказують на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказує на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тому і відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Клубука О.П., які підтримували подану апеляційну скаргу та просили скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримався.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони.

Положення пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, регламентують, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 070020 від 21 березня 2021 року, який складений поліцейським відносно водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які своїми підписами у протоколі засвідчили відповідні обставини, зафіксовано ознаки сп`яніння останнього: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, а також відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.1).

Даний факт повністю підтверджується і рапортом працівника поліції Слупачика Б.М. (а.с.4).

Крім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції були допитані працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 які підтвердили, що 21 березня 2021 року, біля 1 години, на вул. Сокола в с. Старий Чорторийськ Камінь-Каширського району Волинської області саме ОСОБА_1 керував мотоциклом «Shineray» без мотошолома та перевозив пасажира без мотошолома. Виявивши, що йому назустріч рухається службовий автомобіль поліції, ОСОБА_1 різко змінив напрямок руху, заїхав за автомобілі, що стояли на узбіччі зліва по ходу руху, що зафіксовано реєстратором, встановленим у службовому автомобілі поліції. Коли автомобіль поліції зупинився навпроти місця, де він знаходився, ОСОБА_1 зліз з мотоцикла та почав втікати від працівників поліції. Пасажир мотоцикла побіг в іншому напрямку, а тому його наздогнати не вдалося.

Підстав не довіряти поясненням вказаних свідків в апеляційного суду немає.

Також вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується і відеозаписом, який міститься в матеріалах справи (а.с.7).

Таким чином, доводи захисника в апеляційні скарзі про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що судочинство з розгляду справ про адміністративні правопорушення здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, прав і інтересів засобами, передбаченими законом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Принцип змагальності ґрунтується на тому переконанні, що протилежність інтересів сторін є найкращою гарантією для забезпечення повноти судового розгляду та встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішання питання про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційним судом у повному обсязі досліджені та проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи та були надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, і його захисником під час розгляду справи в апеляційній інстанції.

На підставі наведених доказів слід дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні за ч.1 ст.130 КпАП України, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, місцевий суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та правильно застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами.

Підстав для закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Клубука О.П. залишити без задоволення, а постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 21 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов