Справа № 597/1706/21
Провадження № 3/597/882/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2021 р. суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області Шевчук В.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , освіта повна загальгна середня, приватного підприємця, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався

за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

09.12.2021 року до Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 733722 від 23.11.2021 року ОСОБА_1 23.11.2021 року о 17 годині 20 хвилин в АДРЕСА_2 , будучи фізичною особою - підприємцем та власником магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 , допустив порушення умов карантину, що виразилось у відсутності централізованого збору використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни), чим порушив п.2-2 п.п.9 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року із внесеними змінами від 25.10.2021 року № 1102 та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні своєї вини не визнав та просить справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, не доведена матеріалами справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вимогами ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 32 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб, передбачено, що обмежувальні протиепідемічні заходи встановлюються місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування за поданням відповідного головного державного санітарного лікаря у разі, коли в окремому населеному пункті, у дитячому виховному, навчальному чи оздоровчому закладі виник спалах інфекційної хвороби або склалася неблагополучна епідемічна ситуація, що загрожує поширенням інфекційних хвороб. Обмеженням підлягають ті види господарської та іншої діяльності, що можуть сприяти поширенню інфекційних хвороб. Види і тривалість обмежувальних протиепідемічних заходів встановлюються залежно від особливостей перебігу інфекційної хвороби, стану епідемічної ситуації та обставин, що на неї впливають.

Частина 1 статті 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У відповідності зі ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у встановленому законом порядку суддя встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в його вчиненні та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

На підставі ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 733722 від 23.11.2021 року зазначено, що ОСОБА_1 23.11.2021 року о 17 годині 20 хвилин в АДРЕСА_2 , будучи фізичною особою - підприємцем та власником магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 , допустив порушення умов карантину, що виразилось у відсутності централізованого збору використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни), чим порушив п.2-2 п.п.9 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року із внесеними змінами від 25.10.2021 року № 1102 та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейським, в порушення вимог ст.ст.251, 255 КУпАП, не зібрано доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Із матеріалів адміністративної справи не вбачається і для суду неможливо встановити, яке правове відношення фізична особа підприємець ОСОБА_1 має до магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 , чи виконує ОСОБА_1 керівні повноваження у магазині ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на підприємця ОСОБА_1 покладені функції, які він несе обов`язки, а відтак, чи може підприємець ОСОБА_1 нести адміністративну відповідальність за порушення, яке нібито він вчинив, виходячи з фабули протоколу від 23.11.2021 року серії ВАБ № 733722.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про свідків, особи не встановлені і не допитані, відсутні будь-які докази вчинення адміністративного правопорушення. Електронний рапорт працівника поліції, долучений до протоколу, не є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП. Доданий до протоколу фотознімок також не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, оскільки не зрозуміло, коли, при яких обставинах та за допомогою якого технічного засобу він зроблений.

Доданий до протоколу відеозапис також не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення в графі До протоколу додається не зазначено за допомогою якого технічного засобу зроблений даний відеозапис.

Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні.

Інших доказів до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не додано.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою увчиненні злочину і неможе бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину небуде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що обставини відображені у протоколі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Протокол складено за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення із викладеною у протоколі про адмінправопорушення серії ВАБ № 733722 від 23.11.2021 року фабулою, наслідком чого є закриття провадження в адміністративній справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 44-3, 247, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284 Кодексу про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП, закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Валентина ШЕВЧУК