Справа № 524/2679/21
Провадження 3/524/1131/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2021 року Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Гусач Олександр Миколайович, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП, ІПН НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

21.03.2021 року о 21-25 год. в м.Кременчуці по вул.. В. Пугачова ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога в КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради», чим порушив п.2.9 а, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав і пояснив, що 21 березня 2021 року він на своєму автомобілі повертався зі ОСОБА_2 , де перебував у відрядженні. Йому зателефонував його рідний брат та попросив дати автомобіль, оскільки свій він залишив на СТО. Домовились зустрітись на вулиці Московській. Він приїхав в обумовлене місце та почав чекати брата. Поки чекав дістав пляшку коньяку та випив 150-200 грам алкоголю. Потім до нього під`їхали працівники поліції. Під час спілкування повідомили, що вбачають ознаки алкогольного сп`яніння та фактично примусили пройти на місці огляд на стан сп`яніння. На місці «Драгер» показав результат, з яким він не погодився. Після цього поїхали до Кременчуцького наркологічного диспансеру де також пройшов огляд на стан сп`яніння.

В судовому засіданні був допитаний в якості свідка ОСОБА_3 , який пояснив суду, що він рідний брат ОСОБА_3 21.03.2021 року приїхав забирати машину брата та побачив, як його саджають у службовий автомобіль. Залишився чекати брата біля автомобіля, потім поїхав до наркодиспансера, звідки забрав брата. Про зустріч домовлялись по телефону. Машина брата була потрібна, оскільки свою хотів залишити на СТО.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 , свідка, дослідивши матеріали справи, заперечення захисника, вважаю, що в діях ОСОБА_3 вбачається порушення вимог п. 2.9 ПДР та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 21.03.2021 року серії ДПР18 №195038;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 161, складеного о 21 год. 55 хв. 21.03.2021 року, в якому зазначено, що ОСОБА_3 перебуває в стані алкогольного сп`яніння;

- рапортом поліцейського;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського

та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, а так само і за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

Відповідно п 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з Розділом 1 п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Твердження ОСОБА_3 та його захисника щодо невинуватості особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, а також доводи про те, що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом, а алкоголь вживав в автомобілі безпосередньо перед тим, як до нього підійшли працівники поліції суд вважає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Так під час переглянутого відеозапису з нагрудних камер поліцейського вбачається, що під час проходження освідування як на місці, так і при проведенні огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а також складання протоколу, правопорушник жодного разу не заперечив факту керування транспортним засобом. В момент, коли працівники поліції підійшли до автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» д.н.з. НОМЕР_2 за кермом транспортного засобу перебував саме ОСОБА_3 , у автомобіля працював двигун, було увімкнене ближнє світло фар та аварійна сигналізація. Після повідомлення про причину зупинки, а саме те що ОСОБА_3 порушив вимоги ПДР України, був не пристебнутий ременями безпеки, водій жодним чином не заперечував факт керування ТЗ, а одразу ж почав кудись телефонувати та намагався дати слухавку працівнику патрульної поліції. Вказана поведінка ОСОБА_3 вказує на спробу уникнути відповідальність за вчинене.

Крім того до матеріалів справи додана постанова в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за те, що він керував автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT» д.н.з. НОМЕР_2 , будучи не пристебнутим ременями безпеки та без свідоцтва про реєстрацію ТЗ. Постанова ОСОБА_3 не оскаржувалась, що також дає підстави ставити під сумнів його твердження про те, що він не керував транспортним засобом.

До показань свідка ОСОБА_3 суд відноситься критично та не бере їх до уваги, оскільки сам свідок прибув на місце вже тоді, коли особа що притягається до адміністративної відповідальності разом із працівниками поліції їхала до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння і про події що відбувались до цього йому відомо лише зі слів ОСОБА_1 . Крім того свідок є рідним братом особи, що притягається до адміністративної відповідальності, що також ставить під сумнів правдивість його показань.

З огляду на все вищевикладене підстав ставити під сумнів правильність ідентифікації працівниками поліції того, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом , не вбачається.

Враховуючи, викладене, а також те, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення, керуючись ч.1 ст. 130 КУпАП та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, вважаю, за необхідне застосувати до ОСОБА_3 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 245, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.. (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача UA0026001 Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення підлягає стягненню подвійний розмір штрафу в розмірі 34000 грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подається протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м Кременчука.

Строк пред`явлення документа до виконання 3 місяці з дня винесення постанови.

Суддя О.М. Гусач