Справа № 761/9930/21
Провадження № 3/761/3397/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Антонюк Марина Станіславівна, за участю секретаря Тарасенка В.В., прокурора Дяченка В.П., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Городенка Городенківського району Івано-Франківської області, громадянки України, пенсіонерки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої в АДРЕСА_2 , якій встановлено інвалідність ІІ групи, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , будучи звільненою у 2018 році з посади начальника відділу контролю та організаційного забезпечення діяльності суду апарату Господарського суду Київської області та будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), несвоєчасно, а саме 18.07.2019 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2018 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

До суду ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. На електронну пошту суду від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, у яких остання виклала свої заперечення на протокол про адміністративне правопорушення. Разом з тим, ОСОБА_1 просить врахувати, що допущене нею адміністративне правопорушення було вчинено не умисно, та відбулося через складні життєві обставини, у зв`язку з чим, в разі визнання її винною, просить обмежитися найменшою мірою покарання.

Крім того, ОСОБА_1 у своїх неодноразових клопотаннях до суду просить проводити розгляд протоколу про адміністративне правопорушення без її участі, оскільки за станом здоров`я та з огляду на свій вік (67 років) не може прибути до суду.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 завчасно та належним чином була повідомлена про час та дату розгляду справи, обізнана зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, який розглядається судом, надала суду свої письмові пояснення по суті протоколу, їй роз`яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, беручи до уваги позицію ОСОБА_1 яка у своїх неодноразових зверненнях до суду просить здійснювати розгляд справи без її участі, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Прокурор Дяченко В.П. вважав доведеною несвоєчасну, без поважних причин, подачу ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2018 рік, що є підставою для визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Поважних причин для несвоєчасного подання такої декларації не встановлено. Просив накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши позицію прокурора, суд прийшов до наступних висновків.

Як встановлено у судовому засіданні, наказом керівника апарату Господарського суду Київської області від 07.09.2018 № 141-к-01 ОСОБА_1 звільнено з займаної посади з 07.09.2018.

Таким чином, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону, ОСОБА_1 є суб`єктом на якого поширюється дія Закону та є особою, яка, згідно з приміткою до статті 56 Закону, займає відповідальне та особливо відповідальне становище. Тому, згідно з абзацом п`ятнадцятим частини першої статті 1, абзацом другим частини другої статті 45 Закону, приміткою до статті 172-6 КУпАП вона є суб`єктом декларування та суб`єктом адміністративного правопорушення.

Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Частиною першою статті 65 Закону встановлено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Абзацом другим частини другої статті 45 Закону визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Частиною першою статті 45 Закону встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному вебсайті Національного агентства декларацію, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до пункту 2, підпункту 3 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, суб`єкти декларування подають декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі.

Декларація після звільнення - декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті З Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом, який припинив у 2018 році виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2018 рік до 01.04.2019.

Декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, вона подала до Реєстру лише 18.07.2019 о 17 год. 40 хв.

Доказів поважності причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 у визначений законом строк декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за минулий 2018 рік, у судовому засіданні здобуто не було.

При цьому пояснення ОСОБА_1 про те, що вона не подала своєчасно декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у зв`язку із особистими обставинами, а саме її хворобою та смертю батька, не можуть свідчити про наявність поважних причин для несвоєчасного подання декларації, оскільки матеріали справи не містять документів, які б підтверджували неможливість подання ОСОБА_1 такої декларації вчасно.

Більше того, ОСОБА_1 не зверталась за місцем роботи або до Національного агентства з питань запобігання корупції з повідомленням про неможливість вчасно подати декларацію, натомість вперше вчинила дії із заповнення такої декларації в Реєстрі лише 18.07.2019, тобто після спливу понад трьох місяців з моменту закінчення встановленого законом строку на подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за минулий 2018 рік.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення у їх сукупності.

У зв`язку із зазначеним, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями, які виразилися у несвоєчасному поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за минулий 2018 рік, вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення та його наслідки, особу правопорушниці, її відношення до скоєного, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні, майновий стан останньої, її вік та стан здоров`я.

Таким чином, враховуючи наведене приходжу до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальних межах, визначених санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такий вид та розмір стягнення на переконання суду не є завідомо непомірним та сприятиме виконанню завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно підпункту 9 пункту 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.40-1, ч.1 ст. 172-6, 283-285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп., на користь держави.

На підставі підпункту 9 пункту 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Києва М.С. Антонюк