ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1057/21 Справа № 182/878/21 Суддя у 1-й інстанції - Борисова Н. А. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строків та апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2021 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка працює на посаді директора НБФ Нове життя, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Чуприни Є.А.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з конфіскацією знарядь і сировини одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 09.02.2021 року гр. ОСОБА_1 порушила порядок провадження господарської діяльності, реалізовувала діяльність громадської організації реабілітаційного центру « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , з утримання на реабілітації наркотично залежних осіб, які опинилися у скрутному соціально-матеріальному становищі, безпритульних та інших осіб, без одержання документів дозвільного характеру, а саме без подання і реєстрації декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання, вимоги з питань пожежної безпеки, чим порушила вимоги Постанову КМУ №440 від 05.06.203 року, що є порушенням ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

У своєму клопотанні про поновлення строків на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 вказує на те, що їй не було відомо про наявність постанови суду, що вказує на поважність причин їх пропуску. Так, зазначає, що 28 квітня 2021 року вона з`явилась у приміщення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, однак суддя Борисова Н.А. повідомила її та інших учасників про те, що судове засідання відкладено, але дату не було зазначено. Лише 19 травня 2021 року її захисник дізнавшись про наявність постанови звернувся до суду та в цей же день отримав зазначену постанову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує на те, що судом винесено постанову з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення після його фактичного складання та отримання нею його копії, безпідставно був доповнений працівником поліції, тобто, на її думку підроблений, про що вона звернулась з відповідною заявою до правоохоронних органів.

Крім цього, зазначає, що в межах даного провадження вона не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки у протоколі її зазначено, як фізичну особу, хоча фактично вказана стаття стосується суб`єкта підприємницької діяльності.

Також вказує на те, що судом не у повному обсязі враховано її особу та застосовано занадто суворий захід впливу, оскільки вона є інвалідом ІІ групи та штраф у розмірі 17 000 гривень для неї є непомірний.

Крім того, звертає увагу й на те, що особи, які проживають у НБФ Нове життя користуються житловими приміщеннями на безоплатній основі, на підставі цивільно-правових договорів, а саме договорів оренди житла, який не передбачає плату за користування такими приміщеннями, що виключає у її діях об`єктивну сторону адміністративного правопорушення у вигляді здійснення господарської діяльності.

Разом з тим, зазначає, що декларація відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства у питанні пожежної безпеки не є документом дозвільного характеру в розумінні положень ЗУ Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності та ЗУ Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності, а тому таке порушення не утворює склад правопорушення, яке ставиться їй в провину.

Одночасно з цим, вказує й на те, що дільничий офіцер поліції не є належним суб`єктом, який має повноваження на здійснення перевірки стану протипожежної безпеки та, відповідно, повноважень на складання протоколу про адміністративне правопорушення в цій частині.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та її захисник Чуприна Є.А. не не з`явились, були повідомлені про дату, час та місце апеляційного перегляду належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надходило, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у їх відсутність.

Мотиви апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався в повному обсязі, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права є обґрунтованими з таких підстав.

Так, приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП суд поклав в основу свого рішення зібрані у справі письмові докази, а саме: електронний рапорт Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 23.01.2021 р., згідно якого працівник Нікопольського ВП Храмов повідомив, що в АДРЕСА_2 , знаходиться реабілітаційний центр в якому проживають особи без певного місця мешкання і на зазначений центр відсутні будь-які документи (а.с.3); копію договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 14.08.2020 року, згідно якого гр. ОСОБА_2 (продавець) передала у власність НБФ «Нове життя» директором якого є ОСОБА_1 (покупцю) житловий будинок АДРЕСА_2 (а.с.11); лист з ГУ ДСНС у Дніпропетровській області, згідно якого об`єкт нерухомості НБФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , включено в перелік об`єктів для здійснення позапланових заходів державного нагляду у сфері пожежної та техногенної безпеки та у разі виявлення порушень вжиття заходів реагування відповідно до чинного законодавства (а.с.13); свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи Нікопольський благодійний фонд «Нове життя» Дніпропетровської області серія А00 №823794 (а.с.21); наказ НБФ «Нове життя» №1 від 03.12.009 р., згідно якого ОСОБА_1 на добровільних засадах прийняла на себе обов`язки директора (а.с.23) та відомості з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №546179 від 09 лютого 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 порушила порядок провадження господарської діяльності, реалізовувала діяльність громадської організації реабілітаційного центру « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , з утримання на реабілітації наркотично залежних осіб, які опинилися у скрутному соціально-матеріальному становищі, безпритульних та інш, без одержання документів дозвільного характеру, а саме без подання і реєстрації декларації відповідності матеріально-технічної бази Суб`єкта господарювання вимоги з питань пожежної безпеки, чим порушила вимоги ПКМУ №440 від 05.06.203 року.

З такими висновками суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, оскільки зазначені вище письмові докази, у своїй сукупності не доводять винуватості ОСОБА_1 у порушенні саме вимог ч. 1 ст. 164 КУпАП з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відтак, диспозиція зазначеної статті містить 3 окремих форми вчинення даного адміністративного правопорушення, які, в тому числі, можуть бути пов`язані між собою, а саме:

- провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності;

- провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії;

- провадження господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

У даному випадку ОСОБА_1 ставиться у провину те, що вона здійснювала господарську діяльність без одержання документа дозвільного характеру, чим порушила вимоги Постанови Кабінету Міністрів України №440 від 05 червня 2013 року.

Так, зазначеною постановою затверджено Порядок подання і реєстрації декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки.

Відповідно до п. 1 цього Порядку, цей Порядок визначає процедуру подання і реєстрації декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (далі - декларація), що дає право на початок роботи новоутворених підприємств, початок використання суб`єктом господарювання об`єктів нерухомості (будівель, споруд, приміщень або їх частин) (далі - об`єкти нерухомості).

В той же час, відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності, документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього Закону, виключно законами, які регулюють відносини, пов`язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності.

Законом України Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності затверджено вищевказаний перелік дозвільних документів, які надають право на провадження певного виду господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 цього Закону, забороняється вимагати від суб`єктів господарювання отримання документів дозвільного характеру, які не внесені до Переліку, затвердженого цим Законом.

Вказаний перелік містить 155 пунктів у яких зазначено, які саме дозвільні документи необхідні для провадження певного виду господарської діяльності. В той же час, серед зазначених документів відсутня декларація відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, неподання якої ставиться у провину ОСОБА_1 .

Таким чином, оскільки ЗУ Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності чітко визначено перелік документів, що дають право на провадження певного виду господарської діяльності, а ЗУ Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності вказано, що перелік документів дозвільного характеру може бути визначений тільки законом, апеляційний суд доходить висновку про те, що декларація відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки не є дозвільним документом для провадження господарської діяльності.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що вказана обставина не скасовує необхідності її подання до органів ДСНС перед початком провадження господарської діяльності або використання об`єктів нерухомості у випадках, визначених Постановою КМУ №440 від 05 червня 2013 року, однак провадження господарської діяльності без зареєстрованої декларації містить об`єктивні ознаки іншого адміністративного правопорушення, які не охоплюються диспозицією ст. 164 КУпАП.

Відтак, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 знайшли своє повне підтвердження в ході апеляційного перегляду, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю у зв`язку з відсутністю у діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити їй строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП скасувати.

Постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун