П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2021 Справа №607/5826/21

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 1120204 від 30 березня 2021 року, « ОСОБА_1 30 березня 2021 року, о 22 год. 17 хв., керував транспортним засобом марки Пежо 508, номерний знак НОМЕР_1 вулицею Ст. Бандери у м. Тернополі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на місці зупинки за допомогою технічного приладу на визначення стану алкогольного сп`яніння Аокотест Драгер 6810, повірка до 15.10. 21 року та від огляду у КНП «ТОЦСНЗ « ТОР водій категорично відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.»

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Притула О. Б., вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення заперечили. Зокрема адвокат Притула О. Б. вказала, що 30 березня 2021 року працівниками поліції Миколаїшина І. Б. було зупинено на проспекті Ст. Бандери у м. Тернополі. В ході спілкування працівники поліції повідомили його про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу, однак навіть не вказали його серійного номеру. ОСОБА_1 відмовився та виявив бажання пройти огляд у найближчому медичному закладі. Однак, працівниками поліції в порушення вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабміну № 1103 від 17.12. 2008 року та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, не було оформлено відповідного направлення для проходження ним огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Так, згідно з ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Тобто до повноважень працівника поліції віднесено направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведення ж такого огляду чи відмова від нього водія здійснюється в порядку, визначеному КМУ. В силу положень п. 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № ПОЗ від 17.12.2008 року огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків. Водій, що відмовився від проведення такого огляду направляється поліцейським для проведення відповідного огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (ці положення продубльовані у п.6 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року).Відповідно до п. 8 розділу II інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС №1452/735 від 09.11.2015 року, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. Наявними в матеріалах справи відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції підтверджується факт відсутності направлення для проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Більше того, в матеріалах справи таке направлення також відсутнє. Вказані обставини також підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які відображені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 1120204 від 30 березня 2021 року у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення». Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Беручи до уваги, що працівниками поліції не було складено відповідного його направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння вказаний огляд, вказаний огляд вважається недійсним. Вказала що за наведених нею обставин належними та допустимими доказами вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведено. Просила суд взяти до уваги те, що відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, вимог ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. З цих підстав ОСОБА_1 та адвокат Притула О. Б. просили закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП .

Оцінивши наявні у адміністративних матеріалах докази суддя вважає за необхідне зазначити наступне:

згідно частини 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Окрім вказаного протоколу, у матеріалах про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 130 КУпАП, із документів, котрі відповідно до статті 251 КУпАП містять будь-які фактичні дані щодо події та можуть вважатись доказами у справі, наявні: копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3997245 від 30 березня 2021 року; копія Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/7374 згідно із яким повірка газоаналізатора Алкотест 6820 №ARСD-0524 чинна до 15 жовтня 2021 року; відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції.

Оцінюючи ці матеріали через призму доводів ОСОБА_1 та його захисника Притули О. Б. про те, що від огляду на предмет перебування у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. (пункт 8 розділу ІІ Інструкції)

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. (пункт 3 розділу ІІІ Інструкції)

Насамперед слід зазначити, що у адміністративних матеріалах відсутнє направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції як того вимагає пункт 8 розділу ІІ Інструкції.

Таким чином, викладені у протоколі обставини, щодо відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі не мають належного доказового забезпечення та ним заперечуються.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Натомість досліджені судом матеріали справи дають підстави для висновку, що викладені у протоколі обставини, щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я не мають жодного переконливого доказового забезпечення та ним заперечуються.

Це породжує об`єктивний сумнів у їх відповідності фактичним обставинам справи, котрі, згідно статті 62 Конституції України, тлумачаться на його користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За даних обставин суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Отож провадження у даній справі слід закрити.

Керуючись частиною 1 ст. 130, статтями 221, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення , суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка