НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

19 травня 2021 року Справа № 322/400/21 (Провадження № 3/322/182/21)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду 06.05.2021 з відділення поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, за ч.1 ст.173-2 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

встановив:

02.05.2021 близько 14:00 годин ОСОБА_1 знаходячись на АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_2 .

Зазначені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення ВАБ №596409 від 02.05.2021 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, реєстрацією події в ЄО, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_2 , письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вину визнав, показав, що 02.05.2021 в обідній час він зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 знаходився на вул. Українській смт Тернувате. В цей час між ними виникла сварка в ході якої він висловлювався нецензурно і погрожував фізичною розправою потерпілій. Пояснив, що сталося це через те, що він був у стані алкогольного сп`яніння. У вчиненому щиро розкаюється, просив застосувати адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 підтвердила покази ОСОБА_1 , та показала, що 02.05.2021 о 14:00 співмешканець ОСОБА_1 вчинив щодо неї домашнє насильство.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з наступного.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» правопорушник та потерпіла належать до категорії осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству.

Оцінивши перелічені докази у їх сукупності та дослідивши обставини даної справи, суддя дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо розміру стягнення суддя керується вимогами ст.33 КУпАП.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 відповідно до п.1 ч.1 ст. 34 КУпАП, є щире розкаяння винного, обставини, що обтяжують відповідальність вчинення а алкогольному стані.

З огляду на викладене, з метою виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень, суддя визнає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП, середнього виду суворості, однак в мінімальному розмірі, а саме громадські роботи на строк тридцять годин.

Крім цього, відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Керуючись ст.ст.40-1, ч.1 ст.173-2, 221, 247, 283-285,294 КУпАП, суддя

постановив:

застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк 30 (тридцять) годин за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов