Справа № 439/818/20 Головуючий у 1 інстанції: Петейчук Б.М.
Провадження № 33/811/1463/20 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Бродівського районного суду Львівської області від 26 серпня 2020 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

постановою судді Бродівського районного суду Львівської області від 26 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у сумі 420 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 18 червня 2020 року о 18 год. 29 хв. керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz E220 номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками стану алкогольного сп`яніння, а саме: різким запахом алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідала обстановці, виражене тремтіння пальців, чим порушив п. 2.5. ПДР України. Від огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Alcotest DRAGER 7510» та медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, причину своєї відмови не зазначив.

Не погоджуючись з постановою судді Бродівського районного суду Львівської області від 26 серпня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Крім того просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції у зв`язку із тим, що такий був пропущений з поважних причин, оскільки його не було повідомлено про час та місце розгляду справи, копію рішення отримав 29 вересня 2020 року поштою.

Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що постанова судді суду першої інстанції є незаконною, висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, розгляд справи було проведено з грубим порушенням прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а всі документи оформлялися без участі свідків.

Звертає увагу, що про час та місце розгляду справи не був повідомлений, внаслідок чого було порушено його право на захист.

Повідомляє, що суду не було надано записів з нагрудних камер працівників поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення, внаслідок чого суд не зміг їх дослідити в судовому засіданні.

Зазначає, що жоден із свідків в суді першої інстанції не допитувався та пояснень не надавав з приводу відмови ОСОБА_1 від проходження огляду.

В судові засідання призначені на 2 листопада 2020 року, 18 листопада 2020 року, 3 грудня 2021 року, 21 грудня 2021 року апелянт та його представник не прибули, ОСОБА_1 подавав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням на території України карантинних обмежень; 4 січня 2021 року, 21 січня 2021 року ОСОБА_1 та адвокат Онищук Т.Н. не прибули подали клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 на профілактичному лікуванні після перенесення ковіду; 9 лютого 2021 року, 26 лютого 2021 року - в судові засідання не прибував, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомили; 18 березня 2021 року, 5 квітня 2021 року, 21 квітня 2021 року - подали клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням адапритного крантину у м. Львові; 11 травня 2021 року апелянт подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю прибути представника в судове засідання, просив відкласти розгляд справи після 24 травня 2021 року; 25 травня 2021 року ОСОБА_1 та його представник адвокат Онищук Т.Н. не прибули, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи оскільки представник перебуває у щорічній відпустці та повідомив, що не може прибути - не зазначивши причин, підтверджуючих даних про відпустку представника не надав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП, неявка особи відносно, якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представник належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не прибули до суду, також постійно подавали клопотання про відкладення розгляду справи, не надали жодних підтверджуючих даних про перебування на лікуванні, неможливість прибуття у зв`язку із карантинними обмеженнями та відпусткою адвоката, суддя апеляційного суду розцінює зазначені клопотання як намагання затягнути розгляд справи з метою уникнення відповідальності.

Таким чином, суддя апеляційного суду приходить до висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його представника адвоката Онищука Т.Н., у відповідності до положень ст. 268 КУпАП.

Крім того, участь у судовому засіданні з розгляду питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП є правом, а не обов`язком особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги та клопотання, суддя суду апеляційної інстанції, приходить до висновків, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід задоволити, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не брали участі в суді першої інстанції, про результати розгляду справи ОСОБА_1 дізнався 29 вересня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення, суддя апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Частиною 7 ст. 294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду в достатній мірі повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення БР №254855 від 18 червня 2020 року, який підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів в якому зазначено, що від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поясненнями свідків.

Доводи апелянта про те, що розгляд справи було проведено з грубим порушенням прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, окрім того повідомляв, що про час та місце розгляду справи не був повідомлений, внаслідок чого було порушено його право на захист не заслуговують на увагу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення а.с. 3 ОСОБА_1 було повідомлено про те, що розгляд буде проводитися в Бродівському районному суді Львівської області, про що він розписався, окрім того на а.с. 16 наявне рекомендоване повідомлення про вручення повістки, також з постанови від 30 липня 2020 року судді суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_1 брав участь в судовому засіданні, вину не визнав, ставив на обговорення клопотання про витребування відеозаписів нагрудних камер працівника поліції , яке було задоволено, окрім того повідомлений про час наступного судового засідання, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Доводи апеляційної скарги, що суду не було надано записів з нагрудних камер працівників поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення, внаслідок чого суд не зміг їх дослідити в судовому засіданні не беруться до уваги суддею апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи на а.с. 17 наявна постанова судді суду першої інстанції якою клопотання ОСОБА_1 була задоволено, а.с. 19 наявна відповідь Департаменту патрульної поліції УПП в Рівненьській області відповідно до якої повідомлено, що надати відео з камери неможливо оскільки термін його зберігання 30 днів, а станом на дату отримання запиту такий термін зберігання закінчився.

Твердження апелянта про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а всі документи оформлялися без участі свідків не заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 6 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 9 листопада 2015 року огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд було проведено в присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про що є відповідна відмітка в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності, окрім того в матеріалах справи наявні їхні пояснення, які є підписані ними відповідно до яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи апелянта, що жоден із свідків в суді не допитувався та пояснень не надавав з приводу відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в суді першої інстанції то такі не беруться до уваги, оскільки дане питання не ставилося на розгляд судді суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень суддею суду першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суддя суду першої інстанції також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням його особи, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Бродівського районного суду Львівської області від 26 серпня 2020 року.

Постанову судді Бродівського районного суду Львівської області від 26 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.