Справа № 214/8262/21
3/214/2663/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 грудня 2021 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Північно-Східного офісу Держаудитслужби, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянку України, спеціаліста по договірній роботі та закупівлям бухгалтерської служби Донецького національного університету економіки і торгівлі ім. Михайла Туган-Барановського, секретаря тендерного комітету з публічних закупівель Замовника, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 20/031/2126/2021/пр. від 23.09.2021 року: за результатами моніторингу закупівлі №UA-2021-02-19-010155-b встановлено, що 14.04.2021 року, згідно протоколу розгляду тендерних пропозицій №40 за адресою: вул. Курчатова, 13 м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, спеціалістом по договірній роботі та закупівлям бухгалтерської служби ОСОБА_1 , яка згідно з Наказом №59 від 09.04.2021 року являється секретарем тендерного комітету та несе персональну відповідальність за виконання покладених на комітет функцій, в тому числі у проведенні та обрання процедури закупівлі, в порушення вимог абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про публічні закупівлі» не відхилено тендерну пропозицію Асоціація підприємств матеріально-технічного забезпечення «Комплект» як таку, що не відповідає кваліфікаційним критеріям установлених ст. 16 Закону України «Про публічні закупівлі».

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину заперечила, пояснила, що не приймала участі у вирішенні питань щодо прийняття чи відхилення тендерних пропозицій, оскільки вона секретар тендерного комітету, не мала таких повноважень, всі рішення приймались керівництвом університету. Також, вона з 10.09.2021 року звільнена із займаної посади.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому за змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 ст. 164-14 КУпАП передбачена відповідальність за придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель відповідно до вимог закону; застосування конкурентного діалогу або торгів з обмеженою участю, або переговорної процедури закупівлі на умовах, не передбачених законом; невідхилення тендерних пропозицій, які підлягали відхиленню відповідно до закону; відхилення тендерних пропозицій на підставах, не передбачених законом або не у відповідності до вимог закону (безпідставне відхилення); укладення з учасником, який став переможцем процедури закупівлі, договору про закупівлю, умови якого не відповідають вимогам тендерної документації та/або тендерної пропозиції переможця процедури закупівлі; внесення змін до істотних умов договору про закупівлю у випадках, не передбачених законом; внесення недостовірних персональних даних до електронної системи закупівель та неоновлення у разі їх зміни; порушення строків оприлюднення тендерної документації, що тягне за собою накладення штрафу на службових (посадових), уповноважених осіб замовника від тисячі п`ятсот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 44 Закону України «Про публічні закупівлі» за придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, відповідно до вимог цього Закону, та укладення договорів, що передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, визначених цим Законом, та за порушення вимог цього Закону службові (посадові) особи, уповноважена особа замовника та керівники замовників несуть відповідальність згідно із законами України.

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про публічні закупівлі» установлено, що до 01.01.2022 року замовник може утворювати тендерний комітет (комітети) для організації та проведення процедур закупівель.

Для цілей цього Закону тендерний комітет - це службові (посадові) та інші особи замовника, призначені відповідальними за організацію та проведення процедур закупівлі згідно із цим Законом.

Таким чином у взаємозв`язку зі ст. 44 Закону України «Про публічні закупівлі», члени тендерного комітету несуть відповідальність за порушення вимог закону та є суб`єктами адміністративного правопорушення передбаченого ст. 164-14 КУпАП.

Відповідно до абз. 2 п. 1 ч.1 ст. 31 Закону України «Про публічні закупівлі» замовник відхиляє тендерну пропозицію із зазначенням аргументації в електронній системі закупівель у разі, якщо учасник процедури закупівлі не відповідає кваліфікаційним (кваліфікаційному) критеріям, установленим ст. 16 цього Закону та/або наявні підстави, встановлені ч. 1 ст. 17 цього Закону.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, та її дії правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 164-14 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує наступне.

Згідно ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності й обмежитись усним зауваженням.

Так, Пленум Верховного Суду України в п. 17 постанови від 03.06.2005 р. № 8 роз`яснив, що, вирішуючи питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, суди повинні враховувати як вартість, так і кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Положення зазначених норм відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративної відповідальності.

Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника, характеру і обставин вчинення правопорушення, так і можливість пом`якшення та навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини справи, за яких вчинено правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 , дані про особу, яка притягається до відповідальності, зокрема те, що останні раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, а також те, що даним правопорушенням не було спричинено значної шкоди суспільним чи державним інтересам, або безпосередньо громадянам, саме правопорушення за своїм характером та наслідками не становить великої суспільної небезпеки та має більш формальний характер, суд вважає за можливе на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 164-14 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення.

Застосування такого виховного заходу як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 34, ч. 3 ст. 164-14, 268, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КУпАП, обмежившись при цьому усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Попов.