Справа № 944/3311/20 Головуючий у 1 інстанції: Кондратьєва Н.А.
Провадження № 33/811/1592/20 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участю ОСОБА_1 , захисника Тимощука О.І., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу захисника Тимощука О.І. на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Яворівського районного суду м.Львова від 13.10.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на три роки без вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 16 липня 2020 року о 13 год 56 хв на 10км+300м автодороги Львів-Краківець, повторно протягом року керував транспортним засобом марки "Honda Civic", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків.

Захисник Тимощук О.І. в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП.

На підтримання своїх апеляційних вимог захисник покликається на те, що здійснював керування транспортним засобом в стані крайньої необхідності, оскільки його мати потребувала допомоги у зв`язку з перебуванням в лікарні. Крім цього, захисник зазначає, що ОСОБА_1 мав бажання пройти огляд в медичному закладі м. Новояворівськ, де перебувала його матір. Крім цього, апелянт зазначає, що судом не врахованого того, що 01.07.2020 року набрав законної сили Закон України від 22.11.2018 року №2617-VIII, яким скасовано адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані сп`яніння, а тому суть адміністративного правопорушення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відсутній нормативний акт, що встановлює адміністративну відповідальність. Також захисник вказує, що судом не були допитані свідки, присутні під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, а тому їхні пояснення не можуть бути враховані.

Розглянувши матеріали справи № 944/3311/20, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 №067616 від 16.07.2020 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та складений в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.1), відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції від 16.07.2020 року, згідно з якими ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом та вподальшому в категоричній формі (через брак часу) відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків (а.с.2), поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 16.07.2020 року, які ствердили, що ОСОБА_1 в їхній присутності відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі (а.с.5,6), довідкою ВАП УПП у Львівській області ДПП від 21.07.2020 року про те, що ОСОБА_1 постановою Яворівського районного суду Львівської області від 20.02.2020 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та позбавлений права керування транспортними засобами строком на один рік, і яка набрала законної сили 15.05.2020 року (а.с.9).

Стосовно покликання захисника на ті обставини, що за діяння, яке було вчинено після 1 липня 2020 року не можливо притягнути до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАПу зв`язку із скасування даної норми, а саме кваліфікація діяння є невірною з огляду на чинне законодавство України, суд вважає за необхідне роз`яснити окремі положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року.

Частиною третьою статті 21 Закону України «Про комітети Верховної Ради України» передбачено, що комітети з питань, віднесених до предметів їх відання, мають право надавати роз`яснення щодо застосування положень законів України.

Враховуючи положення частини п`ятої статті 94 Конституції України Комітет з правової політики Верховної ради України вважає, що Закон № 720-IX набрав чинності 3 липня 2020 року, а саме в день його опублікування. Крім того, у зв`язку з набранням чинності 1 липня 2020 року Законом № 2617-VIII, відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування, була закріплена у статті 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» України, а статтю 130 КУпАП було змінено.

Однак,Законом України №720-IXвнесено зміни до Закону № 2617-VIII, відповідно до яких ізЗакону № 2617-VIIIвилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1.Таким чином Комітет вважає, що з 3 липня 2020 року стаття 130 КУпАПпідлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII, а стаття 286-1 КК України виключена.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про вчинення ОСОБА_1 порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КпАП України.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно правил ст.36 КУпАП.

Апеляційний суд вважає надуманими мотиви відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки останньому з боку працівників поліції була висловлена законна вимога, за невиконання якої законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування чи зміни з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника Тимощука О.І., апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Яворівського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Тимощука О.І. без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.