Справа № 703/1297/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Ігнатенко Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла до суду від відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2021 року старшим ДОП відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції Біленко В.В. складено протокол серії ВАБ №362453 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, відповідно до якого, ОСОБА_1 20 лютого 2021 року о 00 годин 05 хвилин в м. Сміла по вул. Соборна, 104, надавав послуги з надання комп`ютерного обладнання в оренду не будучи зареєстрованим як фізична особа-підприємець.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та зазначив, що за адресою: АДРЕСА_2 , яке орендується його матір`ю, зберігаються комп`ютери, які залишилися після здійснення ним підприємницької діяльності у приміщенні комп`ютерного клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який зачинився. За обставин, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, послуг щодо надання комп`ютерного обладнання в оренду він не здійснював та підприємницької діяльності не займався.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.164 КУпАП, відповідальність за вказаною частиною статті настає в разі провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Відповідно до п.77.33 Класифікації видів економічної діяльності (КВЕД-009:2010), надання в оренду офісних машин і устаткування, у тому числі комп`ютерів.

Згідно ч.1 ст.3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до п.14.1.36 ст.14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, яка пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, працівник поліції вказує, що саме ОСОБА_1 надавав послуги з надання комп`ютерного обладнання в оренду не будучи зареєстрованим як фізична особа-підприємець.

Отже, з обставин, які викладені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, можливо прийти висновку, що, на думку працівниками поліції, ОСОБА_1 самостійно надавав послуги з надання комп`ютерного обладнання в оренду не будучи зареєстрованим як фізична особа-підприємець.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколів допиту свідків, комп`ютерне обладнання, яке належить ОСОБА_1 , передавалося у користування третім особам ОСОБА_2 , а не самим ОСОБА_1 .

Особисте надання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , комп`ютерного обладнання у користування третім особам, матеріалами справи не підтверджується.

Крім того, до матеріалів справи не додано жодного доказу, зокрема, доручення ОСОБА_1 , яким він уповноважив ОСОБА_2 надавати послуги, у даному випадку надання комп`ютерного обладнання в оренду, від його імені та отримував від останнього кошти за надані послуги.

Згідно ст.42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є не лише, у даному випадку, надання послуг, а й систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер з метою отримання прибутку, що і становить суть господарської діяльності.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №362453 від 20 квітня 2021 року, при викладі обставин вчинення правопорушення, відображено випадок, який мав місце виключно 20 лютого 2021 року, а не систематичну діяльність, яка має здійснюватися протягом певного періоду часу.

При цьому, згідно матеріалів справи лише свідок ОСОБА_3 надав ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 30 гривень за користування комп`ютером.

Таким чином, одиничний факт надання послуги, навіть з отриманим прибутком, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейшейра де Кастор проти Португалії» від 09 червня 1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також, ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах «Гурепка проти України (N2)» від 08 квітня 2010 року, «Лучанінов проти України» від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у звязку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявнику була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні в справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, суддя вважає, що обставини, які викладені в протоколі серії ВАБ №362453 від 20 квітня 2021 року не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, при цьому суддя не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП, підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір стягується виключно у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, судовий збір з нього стягненню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.40-1, 164, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.В. Ігнатенко