ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/708/21 Справа № 203/329/21 Суддя у 1-й інстанції - Підберезний Г. А. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби в особі ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

провадження по справі за ч. 6 ст. 470 МК України закрито у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 467 МК України,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , за ч. 6 ст. 470 МК України у зв`язку із закінчення строків, передбачених ст. 467 МК України.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0403/11000/20 від 11 листопада 2020 року в Дніпровській митниці Держмитслужби проводились перевірочні заходи з приводу перебування на митній території України транспортного засобу «AUDI А6», р/н НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 за результатами яких з`ясовано, що відповідно до бази даних АСМО «Інспектор» зазначений вище автомобіль 09.10.2018 року в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС на митну територію України в режимі транзит ввіз ОСОБА_2 . Вимогами ст.ст. 93, 95 Митного кодексу України передбачено, що товари, які переміщуються у митному режимі транзит, повинні бути доставленими у митний орган призначення у строк до 10 діб. Станом на 10.11.2020 року вищезазначений автомобіль, вартістю наявною в мережі Інтернет 900 Євро (30 054,42 грн.), до митного органу призначення не доставлений.

Так, на думку Дніпровської митниці, ОСОБА_2 перевищив встановлений ч.1 ст. 95 Митного кодексу України строк доставки вказаного транспортного засобу особистого користування, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення, більше ніж на тридцять діб, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ч.6 ст.470 МК України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою Дніпровська митниця Держмитслужби в особі ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2021 року та прийняти нову про визнання ОСОБА_2 винним в порушенні митних правил та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу AUDI A6, р/н НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_2 вартістю 30 054, 42 грн.

Вказує на те, що порушення митних правил, вчинене ОСОБА_2 було виявлено 10 листопада 2020 року, коли у порядку п. 1 ч. 1 ст. 491 МК України співробітником Дніпровської митниці Держмитслужби у відношенні нього було складено протокол про порушення митних правил.

Вказує, що згідно ч. 3 ст. 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

На думку апелянта, під час розгляду справи про порушення митних правил та вирішення питання щодо строків накладення адміністративного стягнення повинен застосований закон, в редакції, яка діяла на момент розгляду справи, тобто ст. 467 МК України зі змінами, внесеними Законом України від 08.11.2018 року № 2612-VIII.

В судовому засіданні апеляційного суду представники Дніпровської митниці Романенко І.М. та ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без його участі.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП та ст. ст. 486, 487, 489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 КУпАП, питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним Кодексом України.

Згідно із ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 470 МК України, відносно ОСОБА_2 не були дотримані та виконані в повному обсязі.

Так відносно ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 6 ст. 470 МК України, та стало встановлення районним судом в ході розгляду справи про закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі ст. 467 МК України.

Відповідно до положень ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

За змістом ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Ч. 6 ст. 379 МК України передбачено, що строки тимчасового ввезення громадянами товарів на митну територію України встановлюються відповідно до статті 108 цього Кодексу, а строки ввезення з метою транзиту - відповідно до статті 95 цього Кодексу.

Так, в п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Приписами ч. 6 ст. 470 МК України передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше, ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, яка тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Отже, перевищення встановленого ст. 95 МК України строку транзитного перевезення транспортного засобу, ввезеного на митну територію України більше, ніж десять діб, визнається порушенням митних правил, за яке передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу або конфіскації транспортного засобу.

Апеляційним переглядом встановлено, що відповідно до протоколу про порушення митних правил №0403/11000/20 від 11 листопада 2020 року в Дніпровській митниці Держмитслужби проводились перевірочні заходи з приводу перебування на митній території України транспортного засобу «AUDI А6», р/н НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 за результатами яких з`ясовано, що відповідно до бази даних АСМО «Інспектор» зазначений вище автомобіль 09 жовтня 2018 року в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС на митну територію України в режимі транзит ввіз ОСОБА_2 . Вимогами ст.ст. 93, 95 Митного кодексу України передбачено, що товари, які переміщуються у митному режимі транзит, повинні бути доставленими у митний орган призначення у строк до 10 діб. Станом на 10 листопада 2020 року вищезазначений автомобіль, вартістю наявною в мережі Інтернет 900 Євро (30 054,42 грн.), до митного органу призначення не доставлений.

Відтак, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення ОСОБА_2 неправомірних дій, і є одним із джерел доказів у силу положень ст.251 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 в порушенні митних правил в повному обсязі підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та матеріалами справи.

Судом першої інстанції вірно було встановлено те, що на час тимчасового ввезення ОСОБА_2 транспортного засобу на митну територію України за порушення умов такого ввезення наступала відповідальність, передбачена відповідною ч.3 ст.470 МК України, в залежності від того, на який термін було перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України.

Законом України №2725-III від 16 травня 2019 року внесено зміни до ст.470 Митного кодексу України, де збільшено кількість її частин, в залежності від терміну перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України, а також, відповідно, посилено і санкції за вчинені правопорушення.

Оскільки ОСОБА_2 09 жовтня 2018 року ввіз на територію України з метою транзиту та повинна була вивезти з митної території України в строк до 10 діб автомобіль марки «AUDI А6», р/н НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 після сплину терміну в термін більше ніж десять діб не ввіз цей автомобіль за митну територію України, її дії утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України в редакції, що діяла станом на час вчинення правопорушення.

Отже, вчинене ОСОБА_2 правопорушення, на час дії нового закону, слід кваліфікувати за ч. 6 ст. 470 МК України.

Згідно ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КупАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному

дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції було невірно обраховано шестимісячний строк для накладення адміністративного стягнення, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи передбачених законом строків накладення адміністративних стягнень.

Так, на час порушення ОСОБА_2 митних правил (згідно постанови суду 02.04.2021 року) ч. 2 ст. 467 МК України діяла в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань удосконалення діяльності прокуратури № 5288-VI від 18.09.2012 року (Далі Закон № 5288-VI), відповідно до якої, якщо справи про порушення митних правил розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих порушень.

Згідно з прийнятими змінами Законом України «Про внесення змін до Митного Кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» № 2612-VIII від 08.11.2018 року (Далі Закон № 2612-VІІІ) ч. 2 ст. 467 МК України виключено, а ч. 1 ст. 467 викладено у наступній редакції: «Якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом».

Таким чином, Закон № 2612-VIII фактично збільшив строки накладення адміністративного стягнення на період розгляду відповідних справ судом, що є погіршенням правового становища осіб, яких притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 МК України норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

Прийняті зміни до ст. 467 МК України не пом`якшують та не скасовують відповідальність особи, а тому в силу положень ст. 58 Конституції України та ст. 3 МК України не поширюються на правопорушення, вчинені до прийняття відповідних змін.

Враховуючи, що станом на час розгляду справи судом першої інстанції (02.04.2021 року) закінчилися передбачені ч. 2 ст. 467 МК України (в редакції Закону №5288-VІ) строки накладення адміністративних стягнень за порушення митних правил, справа стосовно ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Положення ст. 467 МК України регулює питання накладення адміністративних стягнень, зокрема строків їх накладення.

З аналізу структури МК України видно, що стаття 467 знаходиться в Главі 67 Загальні положення щодо порушень митних правил та відповідальності за них Розділу XVIII Порушення митних правил та відповідальність за них, в той час як в Розділі XIX Провадження у справах про порушення митних правил містяться норми процесуального права, які регулюють провадження у справах.

Відповідно до ст. 487, ч. 5 ст. 529 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу (ст. 467 МК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 467 МК України (в редакції Закону № 5288-VІ від 18.09.2012 року, яка діяла на час вчинення правопорушення) якщо справи про порушення митних правил розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих порушень.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо невірного обрахування судом строку накладення адміністративного стягнення за порушення ОСОБА_2 митних правил, передбачених ч. 6 ст. 470 МК України та необхідності накладення на нього адміністративного стягнення, - є безпідставними.

Разом з тим, суд першої інстанції не вирішив питання винності ОСОБА_2 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України закривши провадження по справі, оскільки згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, зокрема, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З наведеного вбачається, що для закриття провадження по справі суд має встановити наявність чи відсутність ряду обставин, зокрема, факту вчинення правопорушення особою, що його вчинила та її вини в цьому, часу вчинення, тощо.

Таким чином, встановлення такої обставини, чи винна особа у скоєнні правопорушення, за яким відкрите провадження, є необхідною передумовою для прийняття рішення про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. При цьому, у відповідності до положень ст. 283 КУпАП усі обставини, встановлені при розгляді справи, мають бути зазначені в постанові суду.

Крім цього, зі змісту норм ст.ст. 38, 247 КУпАП слідує, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні з дня його виявлення). При цьому, в аспекті аналізу положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП суд повинен встановити обставини вчинення адміністративного правопорушення, а також наявність вини особи у його вчиненні не дивлячись на сплив строку, встановленого ст. 38 КУпАП, яка виключає можливість накладення стягнення, а ніяк не звільнення від відповідальності. З огляду на це, поєднання закриття справи на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення не є взаємовиключним рішенням.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова місцевого суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 529 ч. 2 ст. 467 Митного кодексу України (в редакції Закону України № 5288-VI від 18.09.2012 року) суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби в особі Романенко І.М. -задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2021 року- скасувати.

Винести нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України та провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ч. 2 ст. 467 МК України (в редакції Закону України № 5288-VI від 18.09.2012 року) у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко