1Справа № 335/3342/21 3/335/888/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є громадянином України, тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

12.03.2021 року о 00:02 годині в м.Запоріжжя по вул. Незалежної України біля буд.63 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Accord д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та зазначив, що 12.03.2021 року він керував транспортним засобом Хонда Акорд, на вулиці Незалежної України вирішив зупинитися, щоб відповісти на дзвінки та листування, коли у вікні почув стукіт і побачив працівника поліції і світло ліхтарика в обличчя. Коли він вийшов з автомобіля працівник поліції попросив пред`явити документи у подальшому проїхати на ОСОБА_2 . Однак, що знаходиться на ОСОБА_2 працівник поліції не повідомив, а тому ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку. Працівники поліції йому не представилися, не назвали підстави для чого йому їхати на ОСОБА_2 та перевищили свої посадові повноваження. Вказав, що він не перебував у стані наркотичного сп`яніння і просить закрити справу відносно нього за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Захисник заявив клопотання про закриття провадження у даній справі, долучивши клопотання до матеріалів справи, Зазначав, що працівниками патрульної поліції складено протокол, який порушує вимоги ст. 254 КУпАП та не було дотримано норм Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, долучений до справи диск є недопустимим доказом, а інших доказів суду не надано.

Свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку. Судом вживалися заходи для виклику зазначених в протоколі свідків, проте в судове засідання вони на з`явилися, застосування примусового приводу до свідків чинним КУпАП не передбачено, з огляду на що, суд постановив розглядати справу у відсутність цих свідків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення визнається протиправною, винною дією чи бездіяльністю, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративні правопорушення має своєчасно, всебічно, повно, об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, який визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Згідно п. 6 розділу I, п. 6 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 7 розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Згідно п. 12 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (тобто ознаками наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Дослідивши матеріали справи, у т.ч. відтворивши долучений до матеріалів справи лазерний диск із відеозаписом з відеореєстраторів поліцейських, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення повністю доказана та знайшла своє підтвердження доказами, дослідженими під час судового розгляду даної справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 102997 від 12.03.2021, який відповідає вимогам ст.ст.254-256 КУпАП, складений уповноваженою особою, належним чином зазначено суть адміністративного правопорушення, відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи.

Судом встановлено, що 12.03.2021 року о 00:02 годині в м.Запоріжжя по вул. Незалежної України біля буд.63 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Accord д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів).

Також судом встановлено, що у присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі у законному порядку. Вказане правопорушення зафіксоване в протоколі серії ААБ № 102997 від 12.03.2021 року та підтверджується оглянутим судом відеозаписом, долученим до матеріалів справи та письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

З письмових пояснень свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ставити під сумнів які підстав не вбачається, встановлено, що обидва були очевидцями того, що 12.03.2021 року ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу поліцейського на місці та у медичному закладі у встановленому законом порядку, що також підтверджується відеозаписом з камери патрульного поліцейського, доданого до матеріалів справи. Зазначені пояснення повністю узгоджуються між собою та сумнівів не викликають, з огляду і на те, що ці пояснення узгоджуються з іншими доказами, в т.ч. із відеозаписом, доданим до протоколу, відтвореним у судовому засіданні.

Так, під час розгляду даної справи переглянутий відеозапис з камер спостереження, відповідно до якого, працівниками поліції ОСОБА_1 повідомлено про наявність в нього ознак наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на встановлення стану сп`яніння, на що останній відмовився. Крім того, під час перегляду відеозапису встановлено, що під час відмови ОСОБА_1 пройти огляд на встановлення стану сп`яніння були присутні свідки, які надали письмові пояснення з даного приводу та власноручно їх підписали, які долучені до матеріалів справи. Наявність двох понятих підтверджена відеозаписом, який долучено до матеріалів справи.

Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння ОСОБА_1 огляд не проводився по причині відмови водія у присутності двох свідків.

З долученого відеозапису, встановлено, що працівниками патрульної поліції було виявлено автомобіль за кермом якого перебував ОСОБА_1 , ОСОБА_1 у власних поясненнях підтвердив, що йому було після зупинки :«світло ліхтарика в обличчя», (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів), тобто мав явні ознаки наркотичного сп`яніння (що вбачалося з його поведінки). При цьому під час спілкування з працівниками поліції він на неодноразові пропозиції поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку через виниклі обґрунтовані підозри, відмовився від проходження огляду.

Суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази є допустимими, достовірними, належними і достатніми для висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

Версія ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом Honda Accord д.н. НОМЕР_1 є непереконливою, нелогічною і суперечить дослідженим доказам, у тому числі і поясненням самого ОСОБА_1 як у судовому засіданні, так і у письмових запереченнях в яких він зазначає: «керував транспортним засобом Хонда Акорд, на вулиці Незалежної України вирішив зупинитися, щоб відповісти на дзвінки та на повідомлення, коли йому у вікно почув стукіт і побачив працівника поліції і світло ліхтарика», так і даними відеозапису, з якого вбачається, що автомобіль поліцейських рухається за автомобілем Хонда Акорд, який зупиняється біля магазину «Варус», одразу ж після зупинки поруч з ним зупиняється автомобіль поліцейських. За кермом перебуває ОСОБА_1 .

Пояснення ОСОБА_1 , які надані у судовому засіданні, що він транспортним засобом не керував, а перебував у ньому коли до нього підійшли працівники поліції, на думку суду, є способом ухилення від притягнення його до адміністративної відповідальності.

Крім того, нелогічними та спрямованими на ухилення від відповідальності суд вважає пояснення ОСОБА_1 що він не знає, що таке « ОСОБА_2 », з огляду також і на ті обставини, що згідно довідки даних підсистеми «Адмінпрактика» відносно ОСОБА_1 раніше 30.12.2020 року складено протокол за ч.1ст.130 КУпАП, та зі змісту розмови ОСОБА_1 з поліцейськими є зрозумілим, що мова йде про спеціальний медичний заклад.

Застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, прямо передбачено статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію». Тому здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом.

Доводи представника щодо неналежності диска, оскільки він не зазначений у протоколі, не заслуговують на увагу, оскільки направляючи протокол про адміністративне правопорушення на розгляд до суду, співробітниками УПП у Запорізькій області ДПП було складено детальний опис та долучено відеофіксацію до матеріалів справи.

Також твердження адвоката про те, що відеозаписи долучені до матеріалів справи є неналежними доказами, оскільки з них неможливо встановити обставини вчинення правопорушення, є необґрунтованими, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, а переривання у часі запису є незначним та не впливає на сприйняття цілісності фіксування правопорушення і дій поліцейських при складанні протоколу.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовані подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП.

Крім того, обставини щодо того, що працівники поліції не представилися ОСОБА_1 , про що він зазначав у судовому засіданні, самі по собі не спростовують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також ОСОБА_1 доказів звернення до керівництва поліцейського зі скаргою щодо фальсифікації працівниками поліції службових документів, перевищення повноважень, отримання письмових пояснень під тиском, не роз`яснення йому прав та обов`язків, суду не надав, хоча на ці обставини посилався у судовому засіданні. Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення.

Щодо доводів адвоката про те, що пояснення свідків долучені до матеріалів справи не можуть бути належними доказами, оскільки під час судового розгляду свідків не було допитано, то суддя зазначає, що судом було використано всі процесуальні можливості для їх виклику у судове засідання, однак вони не дали результатів. Пояснення свідків, до того ж, не є єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 на те, що у нього були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, є необґрунтовані та спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого убачається, що поліцейські, встановивши ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів запропонували йому пройти медичний огляд.

Крім того, суд критично ставиться до тверджень ОСОБА_1 щодо відсутності у нього ознак наркотичного сп`яніння, оскільки такі ознаки вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, а будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі, ОСОБА_1 або його захисник не надали.

Посилання ОСОБА_1 , що працівники поліції не запропонували пройти огляд на місці за допомогою спеціального технічного приладу, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки стан наркотичного сп`яніння встановлюється лише у медичному закладі лікарем-наркологом.

З відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я, однак ОСОБА_1 хоча і вказував на те, що він не відмовляється його пройти у встановленому законом порядку, то вказував, що відмовляється, бо не розуміє, що таке « ОСОБА_2 », однак своїми діями не виконав вимог працівників поліції - відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

При цьому суд звертає увагу, що ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння незалежно від факту перебування особи у такому стані.

Суд ставиться критично до невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні зазначеного правопорушення і позицію ОСОБА_1 та його представника оцінює як спосіб захисту з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, працівниками патрульної поліції було дотримано всіх вимог, визначених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженого спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року № 1376. Крім того, проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №102997 від 12.03.2021 року, суд приходить до висновку, що він складений у відповідності до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП.

Суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази є допустимими, достовірними, належними і достатніми для висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Отже, в судовому засіданні доведено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР, що є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і суд доходить висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан.

Призначаючи адміністративне стягнення, підлягає врахуванню суспільна небезпечність адміністративного проступку та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі чого, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, майновий стан, суду відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, належить піддати правопорушника адміністративному стягненню у вигляді штрафу, в розмірі передбаченому ст. 130 КУАП в редакції станом на час вчинення правопорушення, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, яке буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи в дусі поваги до законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень, а так само співмірним стягненням за вчинене у вигляді штрафу із позбавленням права керування транспортним засобом.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч.1 ст. 130, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя Ю.В. Апаллонова