Справа № 405/394/21
провадження № 3/405/135/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2021 м. Кропивницький

Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Майданніков О.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу касиром в магазині «Золотий Вік», яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Кропивницьким ВП ГУНП в Кіровоградській області направлено до суду протокол серії ВАБ №047831 від 11.01.2021, згідно якого 11.01.2020 о 13 год. 40 хв. за адресою: м. Кропивницький, вул.Преображенська,7, в магазині «Золотий Вік», ОСОБА_1 не забезпечила дотримання п.3 Постанови № 1236 від 09.12.2020 року, а саме: здійснювала реалізацію товарів заборонених Постановою Кабінету міністрів України № 1236 від 09.12.2020, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надійшли заперечення (пояснення) на протокол про адміністративне правопорушення від 11.01.2021 та заява, дані документи зареєстровані в суді 27.01.2021 року за вх. №1855, в якій остання просила проводити розгляд справи за її відсутності, у зв`язку з карантинними заходами та закрити справу на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки, вона не являється суб`єктом правопорушення, відсутні будь-які докази події правопорушення, у протоколі не викладено суть правопорушення (фабула протоколу не відповідає диспозиції ч.1 ст.44-3 КУпАП).

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею ч.1 ст. 44-3 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб" іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 047831 вбачається, що датою вчинення адміністративного правопорушення є 11.01.2020, а нормативний акт, який ставиться в провину ОСОБА_1 , а саме: Постанова Кабінету міністрів України № 1236 від 09.12.2020, що свідчить про те, що інкриміноване правопорушення вчинене до прийняття нормативного акту.

Разом з тим, з протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається конкретно зазначеного підпункту Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», яке ставиться в провину ОСОБА_1 , що свідчить про те, що посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, порушено право на захист ОСОБА_1 від конкретного обвинувачення

Так, згідно п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»: додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 р. до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 р. на території України забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі виключно товарами, що належать до продуктів харчування, на торговельних площах, не менш як 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, лікарськими засобами, виробами медичного призначення, засобами гігієни, засобами зв`язку, ветеринарними препаратами, кормами, насінням, засобами захисту рослин. Торговельна діяльність іншими групами товарів може відбуватися лише із здійсненням адресної доставки замовлень; торгівлі пальним; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів, перукарень та салонів краси за попереднім записом.

Матеріали справи, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення не містять в собі доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання та відповідно є суб`єктом, який повинен нести відповідальність за порушення норм ч.1 ст.44 КУпАП за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.55 ГК України, суб`єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

За вказаних обставин, суд відповідно до вимог КУпАП позбавлений можливості встановлювати чи уточнювати самостійно норму матеріального права, порушення якої ставить ОСОБА_1 у провину.

Крім того, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення також не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

На підтвердження вини ОСОБА_1 крім протоколу про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи наявний лише рапорт ДОП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, який не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки суду не надано належних доказів щодо порушення правил карантину, а суд не має права самостійно збирати докази по справі, які по суті, підтверджують виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, а тому провадження у справі слід закрити відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 251, 280, 283, 284, 287 КУпАП,

постановив:

провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - - закрити на підставі п.1.ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя Олексій Іванович Майданніков