ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2021 Справа №607/6965/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №112315 від 12 квітня 2021 року, 12 квітня 2021 року о 04 год. 55 хв. в м. Тернополі по вул. Б. Хмельницького, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Citroen C5», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова та поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6820», ARHJ-0295 (повірка дійсна до 23.10.2021 року) та в медичному закладі водій категорично відмовився.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Карчевський В.М. подав клопотання про закриття провадження у справі. Вказав, що в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі. Також, відсутнє направлення останнього на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, що вказує на порушення працівниками поліції порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння.

Крім цього, в матеріалах справи відсутні передбачені законом відеозаписи, на яких зафіксовано факт вчинення правопорушення. На уривках відеозаписів не зафіксовано ні факту вчинення адміністративного правопорушення, ні відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, а також пропозиції останньому пройти такий огляд.

Також, матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції під`їхали вже до припаркованого автомобіля в якому перебував ОСОБА_1 . Саме по собі перебування особи в автомобілі на місці водія не свідчить про керування даною особою транспортним засобом. ОСОБА_1 не керував автомобілем, а лише перебував в його салоні, очікуючи водія.

Посилаючись на наведене, просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутню в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Карчевський В.М., просили закрити провадження у справі, з підстав, викладених у клопотанні про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши в сукупності докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Аналогічні положення щодо порядку проведення огляду водіїв транспортних засобів про визначення стану сп`яніння закріплені у п.п. 3,6,7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 та п.п. 6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, накротичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до положень п. п. 6, 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України за №1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, а у разі відмови водія від проходження такого огляду або незгоди з його результатами такий огляд проводить в найближчому закладі охорони здоров`я. За наявності у водія ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 інкримінують вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, що він 12 квітня 2021 року о 04 год. 55 хв. в м. Тернополі по вул. Б. Хмельницького, керував транспортним засобом «Citroen C5», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова та поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6820», ARHJ-0295 (повірка дійсна до 23.10.2021 року) та в медичному закладі водій категорично відмовився.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП до матеріалів справи долучено протокол, рапорт, постанову про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції.

З аналізу вищенаведених вимог закону слідує, що під час проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння поліцією застосовують технічні засоби відеофіксації, а разі неможливості застосування таких два свідки.

Із оглянутих в судовому засіданні долучених до матеріалів справи відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції встановлено, що на них не зафіксовано, що працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння. На вказаних відеозаписах відсутній факт запропонування працівниками поліції ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, роз`яснення права пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому медичному закладі. Відсутній факт відмови ОСОБА_1 від проведення такого огляду.

У протоколі відсутні відомості про свідків.

Суд не приймає до уваги рапорт інспектора Сеньківа Н.Н. від 12 квітня 2021 року, згідно якого останній повідомив, що ним в складі екіпажу 109 було зупинено транспортний засіб «Citroen C5», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , в якого були виявленні ознаки алкогольного сп`яніння, однак останній від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, як належний доказ, оскільки складений працівником поліції, що викликає сумнів в його об`єктивності та неупередженості.

Будь-які інші докази в матеріалах справи відсутні.

Суд, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б підтверджували той факт, що працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про наявні в нього ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому медичному закладі, та відмова останнього від такого проведення.

Отже, суд вважає, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, не роз`яснили ОСОБА_1 його право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому медичному закладі.

В силу вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а будь-які сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За вказаних обставин судом установлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчинені ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, не є переконливими і достатніми.

З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 130, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяІ. М. Черніцька