Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/2684/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2021 року м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Леньо В.В., за участі прокурора Бігорі Я.Я., особи яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 був обраний депутатом VII скликання Буківської сільської ради та будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, як суб`єкт декларування, який припинив діяльність, пов`язану виконанням функцій держави або місцевого самоврядування та який є суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією згідно підпункту б) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.2 ст. 45 вказаного Закону, пункту 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 № 958/29088 із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №1 від 18.08.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 № 1153/29283, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 02.04.2021, опублікував на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію як суб`єкт декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Статтею 1 Закону вказано, що суб`єкти декларування - це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушення у цій статті є особи, які відповідно до частини 1 та 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і пункту 2, частини першої статті З цього Закону, Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до пункту 5 ч.1 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти; ч.5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно- правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» визначено, що система подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування розпочинає свою роботу в два етапи: на другом) етапі розпочинає свою роботу з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших суб`єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» Рішенням № 02 від 10 грудня 2020 року Виноградівської міської ради повноваження депутата VII скликання Буківської сільської ради ОСОБА_1 припинено.

Таким чином, ОСОБА_1 , як особа, що припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій, був зобов`язаний наступного року після припинення діяльності подати в установленому порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до інформації отриманої з офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції встановлено, що ОСОБА_1 , опублікував в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію як суб`єкт декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування декларацію за 2020 рік лише 02.04.2021 року.

Таким чином, в період з 01.01.2021 по 31.03.2021 усвідомлюючи обов`язок подання щорічної декларації за 2020 рік, ОСОБА_2 , мав можливість подати щорічну декларацію за 2020 рік (після звільнення) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, але подав її успішно лише 02.04.2021 року, тобто несвоєчасно та без поважних причин.

У судовому засіданні ОСОБА_1 обставини, що вказані в протоколі визнав, що неодноразово подавав декларацію. Цього разу подав із запізненням, оскільки розраховува, що у зв`язку з карантином подання декларацій відтермінують.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , прокурора, який просив притягти до відповідальності ОСОБА_1 , додані до протоколу матеріали, оцінивши їх у сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Структура складу адміністративного правопорушення містить:

1) об`єкт правопорушення суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення;

2) об`єктивну сторону конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил;

3) суб`єкт правопорушення конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку;

4) суб`єктивну сторону складу ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності.

Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

У відповідності до вимог ст. 7 ч. 1 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Об`єктивна сторона адмінправопорушення за ч.1 ст. 172 6 КУпАП полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями;

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і VI пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Таким чином, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення, відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Судом встановлено відповідно до ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» що ОСОБА_1 , як особа, що припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій, був зобов`язаний наступного року після припинення діяльності подати в установленому порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, тобто з пропуском встановленого строку.

Таким чином, в період з 01.01.2021 по 31.03.2021 усвідомлюючи обов`язок подання щорічної декларації за 2020 рік, ОСОБА_1 , мав можливість подати щорічну декларацію за 2020 рік (після звільнення) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, але подав її успішно лише 02.04.2021 року, тобто несвоєчасно та без поважних причин.

Конструктивною ознакою правопорушення за ч.1 ст. 172 6 КУпАП є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за виключається.

Даючи оцінку поясненням ОСОБА_1 , що він розраховував на відтермінування строку подачі декларацій, суд вважає, що вказана причина не є поважною, позаяк він легковажно віднісся до обов`язку щодо декларування.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і VI пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення, суддя враховує, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, фактично вину визнав, позитивно характеризується.

За таких обставин, йому необхідно призначити стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 454 грн.

Керуючись ст.ст. 283, 284, 289, 307, 308 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривень.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-тиденного строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд.

СуддяВ. В. Леньо