Справа № 264/1307/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2021 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Мирошниченко Юрій Михайлович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, мешкає в АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 27.02.2021 року о 19 годині в м. Маріуполі по пр. Карпова, 1 (БПЗС-016) керував автомобілем «ВАЗ2101» державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 провину не визнав, вказував, що 27 лютого 2021 року він разом зі своїм товаришем ОСОБА_2 пересувались на автомобілі ВАЗ 2101 державний номерний знак НОМЕР_1 у Кальміуському районі м. Маріуполя. Транспортний засіб належить на праві власності йому, а керував автомобілем ОСОБА_2 .. Після того, як працівниками поліції було висунуто ОСОБА_3 звинувачення щодо знаходження його у стані алкогольного сп`яніння, він неодноразово повідомляв їм, що за кермом автомобіля не був, на що вони також пересвідчились особисто. На протязі тривалого часу працівники поліції його переконували, що враховуючи, що автотранспортний засіб належить саме ОСОБА_3 , тому він повинен бути зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення. Додатково зазначав, що його товариш ОСОБА_2 відмовився надавати свої дані працівникам поліції та послався на відсутність з собою паспорту, водійське посвідчення він мав при собі, однак у нього його не запитували.

Свідок ОСОБА_2 надав письмові пояснення, згідно з якими, 27.02.2021 року близько 19 годині він керував автомобілем ОСОБА_3 , який перебував поруч в якості пасажира. В Кальміуському районі був зупинений поліцейськими, які відразу поцікавились кому належить автомобіль, на що він повідомив що ОСОБА_3 , який перебував поруч на пасажирському сидінні. Після цього поліцейські у нього нічого не питали, спілкувались із ОСОБА_4 . Пізніше від ОСОБА_4 він дізнався, що поліцейськими йому було висунуто звинувачення у знаходженні у стані алкогольного сп`яніння, однак свідок його відразу переконав у тому, що йому нічого не станеться оскільки він не керував автомобілем 27.02.2021 року. Також ОСОБА_3 йому повідомив про те, що поліцейські його переконували у тому, що враховуючи що автомобіль належить саме ОСОБА_3 він повинен бути зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, як порушник, оскільки на їх думку він мав ознаки алкогольного сп`яніння. Також свідок зазначав, що 27.02.2021 року в продовж всього дня він керував транспортним засобом ВАЗ 2101 державний номерний знак НОМЕР_1 за згодою ОСОБА_3 .

Від захисника ОСОБА_1 адвоката Кондратьєвої М.А. надійшло клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, вказувала на відсутність доказів щодо звинувачення останнього за ч. 1 ст. 130 КУпАП та керування ним транспортним засобом, порушення порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння та огляду на стан сп`яніння.

Провадження по справі підлягає закриттю внаслідок відсутності події правопорушення з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає від сторони обвинувачення такого рівня доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності наведених у протоколі обставин.

Відповідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

ОСОБА_3 ставиться в провину порушення вимог п. 2.9а ПДД України, згідно з яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння передбачена ст. 130 КУпАП.

Отже, для звинувачення особи у вчиненні зазначеного правопорушення необхідно, перш за все, встановити факт управління нею транспортним засобом, а вже потім наявність у неї ознак сп`яніння, як підстави для вимоги про проходження огляду, перебування її у такому стані або відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

На підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин його автором надані, одержані за відсутності сторони захисту, письмові пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно з якими вони були лише свідками того як ОСОБА_3 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою прилада «Драгер».

Таким чином, суд виходить з того, що будь-які очевидців, котрі могли б підтвердити факт управління ОСОБА_3 транспортним засобом, відсутні. Надані стороною обвинувачення відеоматеріали також не містять даних, що беззаперечно спростовували б твердження обвинуваченого.

В матеріалах справи наявні рапорти командира взводу №1 БПМПОП «Шторм» ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 та інспектора взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Донецькій області Ізюмського О., згідно з якими, 27.02.2021 року о 19 годині під час несення служби на БПЗС-016, під час перетинання блок посту було перевірено ВАЗ 2101 державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , під час спілкування з яким виникла підозра алкогольного сп`яніння водія, про що повідомлено «102». Після отримання інспекторами УПП виклику порушення ПДР по пр. Карпова, 1, БП 016 на місці працівник БПСПОП повідомив про зупинення водія ОСОБА_3 у якого виявлено ознаки сп`яніння. Водій пройшов огляд на стан сп`яніння із допомогою приладу Алкотест Драгер в присутності свідків, результат 0,29 проміле. Однак, за відсутності об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, наведені у рапортах командира взводу та інспектора відомості, з огляду на їх зацікавленість у вирішені справи, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Жодних доказів на підтвердження керування ОСОБА_3 транспортним засобом надані до суду матеріали не містять. Один лише протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути достатнім доказом для встановлення вини ОСОБА_3 , оскільки вина правопорушника повинна підтверджуватись сукупністю інших доказів.

Також слушними є зауваження захисту щодо відсутності на відеозаписі, який розпочато через годину після проходження огляду, ідентифікаційних ознак особи, якій було роз`яснено суть вже складеного відносно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, із системного аналізу норм КУпАП вбачається, що процесуальні права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються уповноваженим на складання протоколу суб`єктом на момент його складання.

Як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

При цьому, особі повинно бути забезпечено реалізацію її права на захист, яке полягає у наданні їй можливості надавати усні або письмові пояснення з приводу пред`явленого їй обвинувачення, збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені, зокрема КУпАП.

Враховуючи вищенаведене суд позбавлений можливості перевірити дотримання поліцейськими вимог КУпАП, Інструкції щодо складання протоколів про адміністративне правопорушення, роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення її процесуальних прав, що може свідчити про порушення її права на захист.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності події правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП України закрити внаслідок відсутності події адміністративного правопорушення.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський райсуд м. Маріуполя.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко