Справа №592/937/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Костенко В. Г.
Номер провадження 33/816/246/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Могиленець А.М.., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Смирнової О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чапліївка, Шосткинського району, Сумської області, громадянина України, ФОП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП і відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП за сукупністю правопорушень накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів, у розмірі 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП і відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП за сукупністю правопорушень накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів, у розмірі 340 грн., за те, що він 16.01.2021 о 16 год. 03 хв. у м. Суми по вул. Білопільський шлях, буд. 26 А, керуючи автомобілем Volkswagen Passat державний номер НОМЕР_1 , перед початком руху був неуважний, не дочекався закінчення заправки, не упевнився у відсутності паливно-роздавального пістолета у баці автомобіля, чим спричинив обрив та пошкодження паливно-роздавального пістолета. В подальшому ОСОБА_1 місце події залишив. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 б, п. 10.1, п. 2.10. а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.ст. 124, 122- 4 КпАП України.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді скасувати.

В обґрунтування своїх вимог вказував про те, що судом всупереч поданому клопотанню про допит свідків працівників АЗС, пояснення яких суд поклав в основу свого рішення, в судове засідання їх не викликав та не допитав у якості свідків, вказані особи ОСОБА_1 невідомі, він має сумніви у тому чи були вони на місці ДТП, чи являються працівниками АЗС, чи є серед них оператор, який заправляв його автомобіль.

Зазначав апелянт також і про те, що працівниця поліції зазначила диспозицію правопорушення на власний розсуд, оскільки описані нею порушення правил не співпадають з редакцією ПДР ні з п. 2.3 (б), ні з п.10.1.

Наголошував ОСОБА_1 і на тому, що відповідно до вказаних пунктів ПДР починаючи рух з АЗС він переконався у тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, про яких йдеться в п.1.10 р.1 ПДР і яких не було на АЗС.

Вказував, що згідно п. 10 ПДР він мав негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, а оскільки він вважав, що не вчиняв ДТП, то на його думку, жодних пунктів ПДР він не порушував.

Стверджував, що в протоколі не вказано двох свідків, присутність яких вбачається на відео, що є порушенням вимог для оформлення протоколу, відповідно до ст. 256 КУпАП.

Звертав увагу на те, що після того як працівник заправки залишився біля його автомобілю, він пішов до кас автозаправки, які знаходяться у приміщенні, вийшовши після оплати, працівника заправки вже не було біля автомобіля, в результаті чого, ОСОБА_1 прийшов до висновку, що автомобіль заправлений. Самостійно він автомобіль не заправляв та вважав, що оператор АЗС відповідно до Правил охорони праці на автомобільному транспорті та Примірної інструкції з охорони праці оператора заправної станції та Закону України «Про захист прав споживачів» повинен був дотримуватись зазначених у законодавстві вимог, а тому вважає, що відповідальність лежить саме на операторові АЗС.

Заслухавши думку ОСОБА_1 , його захисника Сирнову О.Л., які підтримали вимоги поданої апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно зі ст.124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно п.2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 2.10а ПДР України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, на виконання вимог зазначених статей суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП за зазначених у постанові обставин ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності.

Так, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 036409 від 18.01.2021 року; протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 036410 від 18.01.2021 року; схемою місця ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 якими підтверджується, що ОСОБА_1 не впевнився в безпечності маневру, від`їхав на своєму автомобілі від колони заправки, обірвавши паливно-роздавальний пістолет, а з камер відео спостереження вбачалось, що ОСОБА_1 помітив обрив та навмисно поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с.5, 6 матеріалів за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 ); відеозаписом, що міститься на оптичному диску в матеріалах справи, на якому зафіксовані обставини, зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису, який був безпосередньо досліджений в суді першої інстанції, водій ОСОБА_1 виходить з приміщення магазину заправки та прямує до автомобіля, у горловині паливного баку якого знаходиться паливно-роздавальний пістолет, надалі ОСОБА_1 сідає в автомобіль та покидає територію заправки, обірвавши шланг паливно-роздавального пістолету. (а.с. 10 матеріалів за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 )

Тобто, з вказаного відео прямо вбачається, що перед початком руху водій ОСОБА_1 не впевнився в тому, що заправка його автомобіля закінчилась і в баку автомобіля відсутній паливно-роздавальний пістолет, розпочав рух, чим спричинив обрив та пошкодження паливно-роздавального пістолета. В подальшому ОСОБА_1 місце події залишив.

Вказані дії, на думку апеляційного суду прямо свідчать про порушення водієм пунктів 2.3 б, п. 10.1, п. 2.10. а Правил дорожнього руху України .

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП є вірним та беззаперечним.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того, що судом всупереч поданому клопотанню про допит свідків працівників АЗС, в судове засідання їх не викликав та не допитав у якості свідків, то суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, оскільки дослідженими в суді першої доказами повністю підтверджується наявність вини ОСОБА_1 , а тому незрозуміло, які б обставини могли б підтвердити або спростувати зазначені ОСОБА_1 свідки.

Крім того, апеляційний суд враховує, що під час апеляційного провадження у судовому засіданні ні ОСОБА_1 , ні його захисник Смирнова О.Л. клопотання щодо допиту свідків не заявляли.

З цих же підстав, необґрунтованими є і твердження апеляційної скарги ОСОБА_1 про необхідність зазначення в протоколі свідків, які вбачаються з відеофайлу з камер відеоспостереження АЗС, оскільки фіксація даних свідків в протоколі ніяким чином не могла б вплинути на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним дорожньо-транспортної пригоди та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того, що працівниця поліції зазначила диспозицію правопорушення на власний розсуд, оскільки описані нею порушення правил не співпадають з редакцією ПДР ні з п. 2.3 (б), ні з п.10.1, то суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, оскільки вказані доводи повністю спростовуються матеріалами справи, і як зазначено вище, як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду було встановлено наявність в діях ОСОБА_1 порушень як пунктів 2.3 б, 10.1, так і п. 2.10. а Правил дорожнього руху України .

Щодо тверджень апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того, що самостійно він автомобіль не заправляв та вважав, що оператор АЗС відповідно до Правил охорони праці на автомобільному транспорті та Примірної інструкції з охорони праці оператора заправної станції та Закону України «Про захист прав споживачів» повинен був дотримуватись зазначених у законодавстві вимог, то апеляційний суд зазначає, що ймовірне порушення оператором АЗС інструкції з охорони праці, ніяким чином не спростовує недотримання водієм правил дорожнього руху на автозаправній станції.

Враховуючи вказані обставини, судом при винесенні оскаржуваної ухвали зроблено належну оцінку усім доказам, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбаченого ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, вмотивованим та законним і не вбачає підстав для його скасування, а тому постанова суду залишена без зміни, а вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП і відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП за сукупністю правопорушень накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів, у розмірі 340 грн., залишити без зміни, а його апеляційну скаргу на цю постанову, без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.