Єдиний унікальний номер 243/2295/21
Номер провадження 33/804/338/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Савкова С.В., за участі секретаря судового засідання Ільяшенка С.О., в режимі відеоконференції захисника Прокопцева С.В., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , за його апеляційною скаргою на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 червня 2021 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює,

проживає за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,-

В С Т А Н О В И Л А:

Судом першої інстанції встановлено, що 06.03.2021 року о 00 годині 55 хвилин у м. Слов`янську по вул. Банківській біля будинку №33 ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Chevrolet Niva з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Апелянт зазначає підстави, відповідно до яких, на його думку, оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню, зокрема:

1. Поліцейським порушено порядок огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. У поясненнях свідків не зазначена точна адреса їх проживання, в судове засідання суду першої інстанції вони не з`явились, що ставить під сумнів взагалі існування цих осіб.

2. Станом на 06.03.2021 року частина 1 стаття 130 КУпАП передбачала відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зважаючи на те, що факт керування ОСОБА_1 судном не встановлено, то він був притягнутий до відповідальності за правопорушення, яке не вчиняв.

3. Протокол про адміністративне правопорушення був складений 06.03.2021 р., у зв`язку із чим застосування до нього стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП в редакції Закону України від 16.02.2021 р. №1231-ІХ, який набрав чинності 17.03.2021 року, суперечить ч.1 ст.8 КУпАП та свідчить про порушення судом норм процесуального права.

В суді апеляційної інстанції захисник Прокопцев С.В. підтримав доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 просив її задовольнити.

ОСОБА_1 повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, до апеляційного суду не з`явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника, вважаю, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Факт скоєння адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №348305 від 06.03.2021 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких водій ОСОБА_1 на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі; поясненнями поліцейських, наданих в суді першої інстанції; відеозаписом, який долучено до матеріалів справи і на якому зафіксовано, як ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України становить, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол в даному випадку складений уповноваженою особою з підстав відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким, чином для наявності об`єктивної сторони складу цього правопорушення в діях особи підлягають доведенню:

1) керування особою, що притягається до адміністративної відповідальності транспортним засобом;

2) наявність у такої особи ознак алкогольного сп`яніння;

3) відмова особи від проходження огляду відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідженими доказами повністю доведені зазначені обставини.

Так, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджується долученим до матеріалів справи відеозаписом, з якого вбачається, як на протязі тривалого часу працівники поліції на автомобілі переслідували автомобіль Chevrolet Niva НОМЕР_1 , водій якого фактично втікав від працівників поліції і не зупинявся на їх вимогу, при зупинці автомобіля біля АЗС з нього, з боку водійського сидіння, вийшов ОСОБА_1 . Крім того, з огляду відеозапису можна дійти висновку про те, що у поліцейського були підстави для пред`явлення пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки у ОСОБА_1 видні такі ознаки, як нестійка хода, порушення мови, агресивна поведінка із застосуванням ненормативної лексики, що тривала біля двох годин, на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляції про порушення поліцейськими порядку огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та звертає увагу, що відеозаписи, які надані суду, фіксують повну послідовність дій особи, щодо якої складався протокол, та інших учасників події зупинки транспортного засобу. При цьому зафіксовано, як поліцейські 06.03.2021 року о 00.55 год. зупиняють водія ОСОБА_1 . Далі о 01.40 год. в присутності двох свідків поліцейські роз`яснюють ОСОБА_1 права та обов`язки, роз`яснюють порядок проходження огляду водія на стан сп`яніння та пропонують йому пройти такий огляд на місці зупинки, на що останній відповідає відмовою та виявляє бажання пройти такий в медичному закладі. На наступному фрагменті відеозапису о 02.25 год. поліцейські повторно пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що останній згоду не висловлює, а пропонує поліцейським просто роз`їхатися, щоб усі були задоволені. На іншому фрагменті відеозапису видно, як 03.45 год. ОСОБА_1 підписує протокол про адміністративне правопорушення і поліцейський повідомляє йому дату та час розгляду справи в суді.

Аналізуючі зафіксовані на відеозаписах обставини, суд вважає за необхідне констатувати, що водій ОСОБА_1 від огляду ухилився, а тому відповідні його дії та ознаки сп`яніння, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Крім того, слід відзначити, що постановою судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 квітня 2021 року, яка набула чинності, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців. З постанови судді вбачається, що 06.03.2021 року о 21 год. 00 хв. у м. Слов`янську по вул. Банківській біля будинку №33 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом автомобілем Chevrolet Niva з державним номерним знаком НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольору та спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п.2.4 та п. 8.9б Правил Дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена за ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Хоча суд першої інстанції безпосередньо не допитав свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , але їх пояснення, які суд взяв до уваги, підтверджуються іншою сукупністю доказів. Так, з наданих суду відеозаписів на відеофайлі «» зафіксовані двоє чоловіків у цивільному одязі, до яких звертається поліцейський і яким пропонують надати письмові пояснення з приводу обставин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, на цьому ж фрагменті відео зафіксовано, як один із свідків запитує у поліцейського чи довго їх ще будить тримати.

Крім того, допитаний в суді першої інстанції поліцейський ОСОБА_4 підтвердив, що він особисто запрошував свідків при складанні протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Протокол про адміністративне правопорушення містить підписи цих свідків, при складанні протоколу ОСОБА_1 не виказав жодних застережень щодо відсутності понятих.

Таким чином, письмові пояснення свідків підтверджуються іншими доказами у справі, сумніви щодо присутності свідків під час складання протоколу щодо ОСОБА_1 у апеляційного суду відсутні.

Апеляційним судом також встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення та поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дійсно відсутні повні дані про місце їх проживання (відсутні номери квартир у багатоквартирних будинках), в реєстрі Слов`янської територіальної громади відсутні відомості стосовно гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що будинок АДРЕСА_2 та будинок АДРЕСА_3 об`єктивно існують, присутність двох свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не викликає сумніву, тому апеляційний суд вважає, що в даному випадку не зазначення в протоколі та письмових поясненнях повної адреси свідків не може бути безумовною підставою для визнання таких доказів недопустимими.

Шодо посилання на відсутність у Кодексі України про адміністративні правопорушення норми, за якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності, слід зазначити наступне.

01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року, яким Кримінальний кодекс України доповнено новою статтею 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Стаття 130 КУпАП викладена в новій редакції «Керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції» .

Відповідно п. 6 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Статтею 8 КУпАП встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Крім того, слід звернути увагу, що на теперішній час діє Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року, який набув чинності з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, а саме 01 липня 2020 року.

Відповідно до вказаного закону № 720-IX від 17 червня 2020 року, внесено зміни у розділ I Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень"№ 2617-VIII від 22.11.2018 року, а саме: виключено пункт 1підпункти 2-4, тобто, на теперішній час стаття 130 КУпАП діє в тій редакції, що діяла до 01 липня 2020 року.

Аналізуючи наведені норми права, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в даному випадку відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не скасовано та не пом`якшено, а навпаки, посилено, а враховуючи, що на час вчинення ОСОБА_1 , тобто 06 березня 2021 року, ч. 1 ст. 130 КУпАП діяла в редакції «керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», підстав для закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 не вбачається і суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального права під час вирішення питання про накладення на нього адміністративного стягнення, є слушними з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, місцевим судом не у повній мірі дотримано вимог статті 33 КУпАП.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021 №1231-ІХ, який набрав чинності 17.03.2021, внесено зміни до Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Зважаючи на те, що санкцією ч.1 ст.130 КУпАП в редакції Закону №1231-ІХ посилена відповідальність правопорушника, порівняно з редакцією, що діяла до 17.03.2021, то застосуванню в даному випадку підлягає санкція ч.1 ст.130 КУпАП в редакції Закону, що діяв на момент скоєння ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, тобто станом на 06.03.2021 року.

З цих підстав апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а постанова судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 червня 2021 року - зміні в частині застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, оскільки накладення на нього штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян не відповідає вимогам закону, що діяв на час вчинення ним правопорушення, а тому таке стягнення підлягає зменшенню до меж санкції ч.1 ст.130 ККпАП в редакції, чинній на час вчинення правопорушень - 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 червня 2021 року змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Вважати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції закону № 720-IX від 17 червня 2020 року) з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В решті постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 червня 2021 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: