КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/19/2021 Доповідач Ковальська В.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Ковальська В.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Жеребецької І.О. на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Відповідно до постанови судді 23 листопада 2019 року о 06 год. 02 хв. ОСОБА_1 по проспекту Науки, 1 у м. Києві керував автомобілем «Skoda Octavia Tour», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків за допомогою спеціального технічного засобу для визначення вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Drager». Показник тесту: 1,24 0/00. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України.

В апеляційній скарзі адвокат Жеребецька І.О., посилаючись на необґрунтованість судового рішення та істотні прушення процесуального закону, просить скасувати постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року, а справу щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Так, суддею було відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_1 від 12 грудня 2019 року та його захисника Жеребецької І.О. від 10 січня 2020 року про направлення справи до Зборівського районного суду Тернопільської області суду за місцем проживання особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд першої інстанції порушив право особи на захист, оскільки ОСОБА_1 не ознайомився із матеріалами адміністративної справи, не ознайомився із відеоматеріалами, щоб належним чином захистити своє порушене право.

Також в апеляції захисника вказується на те, що в порушення вимог ст. 35 Закону України "Про національну поліцію" патрульним поліцейським не було зазначено підстави для зупинки транспортного засобу, про що не складався адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 .

Апелянт вважає, що розглядаючи справу суд відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду та порушив вимоги Постанов Пленуму Верховного Суду України щодо виконання вимог ст. 245 КУпАП.

Особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник Жеребецька І.О., будучи належним чином повідомленими про місце та час розгляду справи, в судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надійшло.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2020 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, роздруківкою тесту приладу «Drager», актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з боді-камери працівника поліції.

Доводи захисника, що справу розглянуто з істотним порушенням процесуальних прав ОСОБА_1 у зв`язку з не задоволенням клопотань про передачу справи на розгляд до суду за місцем його проживання не можуть бути взятими до уваги з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 276 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП можуть розглядатися як за місцем вчинення правопорушення, так за місцем обліку транспортного засобу або проживання порушника.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення місцем вчинення ОСОБА_1 правопорушення є АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Голосіївського району м. Києва, а місцем проживання - м. Зборів Тернопільської області.

Територіальна підсудність даної справи була визначена при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, у якому зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також повідомлено, що розгляд справи відбудеться у Голосіївському районному суді м. Києва за викликом, проте ОСОБА_1 відмовився від підпису у протоколі.

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва не задовольнив клопотання ОСОБА_1 про передачу справи до Зборівського районного суду Тернопільської області, посилаючись на те, що чинними нормами КУпАП не врегульовано питання про направлення справи з одного суду до іншого та на п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2001 року № 11 "Про окремі питання, що виникають при застосуванні положень ст. 276 КУпАП", яким встановлено, що у випадках, коли законом передбачена альтернативна підсудність (ч. 2 ст. 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ, який складав протокол.

Клопотання захисника Жеребецкої І.О. про направлення справи відносно ОСОБА_1 до Зборівського районного суду Тернопільської області не було задоволено суддею з аналогічних підстав.

Суддя апеляційного суду вважає, що при вирішенні клопотань ОСОБА_1 та його захисника про направлення справи до іншого суду суддя Голосіївського районного суду м. Києва не порушив чинних вимог КУпАП, а також дотримався вимог цього Кодексу щодо територіальної підсудності справи

Справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 була розглянута судом, визначеним законом - ч. 1 ст. 276 КУпАП, відтак порушень прав особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, пов`язаних з територіальною підсудністю справи не було.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції порушив право особи на захист, оскільки ОСОБА_1 не ознайомився із матеріалами адміністративної справи, не ознайомився із відеоматеріалами, щоб належним чином захистити своє порушене право, є безпідставними.

Так, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про наявність в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва справи стосовно нього, не вживав будь-яких заходів, спрямованих на те, щоб ознайомитися з матеріалами справи, надати пояснення, подати докази, або дізнатися про стан розгляду провадження, про що свідчать матеріали справи.

За таких обставин суддя апеляційного суду вважає, що у справі відносно ОСОБА_1 не були порушені права особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи суддею районного суду.

Доводи захисника про те, що в порушення вимог ст. 35 Закону України "Про національну поліцію" патрульним поліцейським не було зазначено підстави для зупинки транспортного засобу, є неспроможними, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначення причини зупинки транспортного засобу є не обов`язковим, з огляду на те, що причина зупинки транспортного засобу не впливає на суть вказаного адміністративного правопорушення, яке повинне бути зазначено у протоколі відповідно до вимог ст. 256 КУпАП.

Проте матеріали справи містять письмові докази, які свідчать про причину зупинки поліцейськими автомобіля Skoda Octavia Tour», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 (рапорт молодшого інспектора Голосіївського РВ УПО в м. Києві Романова В.А., у якому викладені обставини зупинки автомобіля).

При розгляді справи відносно ОСОБА_1 суддя районного суду дотримався вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, відтак доводи апеляції захисника про порушення принципів повноти та об`єктивності судового розгляду є безпідставними.

Отже, наявними у справі доказами доведено, що водій ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.9 (а) ПДР України, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, відтак суддя апеляційного суду не вбачає підстав для скасування постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 та закриття провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Жеребецької І.О.- без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська