ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши заяву потерпілої ОСОБА_1 про перегляд постанови за нововиявленими обставинами Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 про притягнення за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24 січня 2020 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката Садиленка О.Л. - задоволено частково, постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24 січня 2020 року скасовано, винесено нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 про притягнення за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

14 червня 2021 року потерпіла ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд постанови Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року у зв`язку з нововиявленими обставинами, в якій просила постанову суду скасувати.

Перевіривши заяву, суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Норми ст. 284 КУпАП містять перелік постанов, які орган (посадова особа) виносить за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута лише в апеляційному порядку. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Главою 24-1 КУпАП також передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.

Іншого порядку перегляду судових рішень по справах про адміністративне правопорушення, у тому числі за нововиявленими обставинами, чинним законодавством не передбачено.

Повноваженнями переглядати судові рішення, які набрали законної сили, у цій категорії справ апеляційний суд не наділений.

Рішенням Європейського суду з прав людини Швидка проти України від 30 жовтня 2014 року, на яке посилається заявник у своїй заяві, передбачено перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами, але це стосується лише тих адміністративних правопорушень, санкція яких передбачає стягнення у вигляді позбавлення волі (зокрема, адміністративний арешт), тобто тих, які вважаються по суті, кримінальними, а тому такими, що вимагають забезпечення всіх гарантій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки санкція ст. 124 КУпАП не передбачає адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, тобто фактичного позбавлення волі, то таке адміністративне правопорушення не може вважатись по суті кримінальним у розумінні ст. 2 Протоколу № 7 ЄСПЛ.

З огляду на наведене, на переконання апеляційного суду, застосування аналогії права в даному випадку є неприйнятним, оскільки це порушувало б загальні принципи судочинства, зокрема принцип правової визначеності.

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року (№ 3236/03) у справі Пономарьов проти України, жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується рішення ЄСПЛ у справі Васильєв проти України (заява №11370/02) від 21 червня 2007 року, відповідно до якого повноваження судів вищої інстанції переглядати справи повинне використовуватись для виправлення судових помилок та неправильності у здійсненні правосуддя, а не для проведення нового розгляду справи. Перегляд справи не повинен розглядатися як замаскована апеляція, а сама лише можливість існування двох точок зору на предмет не є підставою для повторного розгляду справи. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру.

У рішенні ЄСПЛ у справі Устименко проти України від 29 жовтня 2010 року зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У рішенні в справі Мельник проти України від 28 березня 2006 року (заява №23436/03) ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року), не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин вважаю за необхідне повернути потерпілій ОСОБА_1 заяву про перегляд постанови Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 294, 295 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву потерпілої ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 про притягнення за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення,повернути без розгляду особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот