Справа № 346/1191/21
Провадження № 3/346/913/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду П`ятковський В.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Коломийського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , гр. України, приватного підприємця ПП «Країна Троянд» м. Коломия,

- за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

08 березня 2021 року ДОП Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Соколюком М.Я. на ОСОБА_2 складено адміністративний протокол про те, що останній 08 березня 2021 року о 14:30 год. в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 , на території ТОВ «Квітковий ринок», в порушення п. 35 пп.4 Постанови Кабінету Міністрів № 1236 від 02 грудня 2020 року зі змінами № 104 від 17 лютого 2021 року, здійснював господарську діяльність з продажу квітів, без адресної доставки.

В судовому засіданні ОСОБА_3 своєї вини не визнав та пояснив, що не порушував правил карантину, оскільки здійснював продажу квітів із адресною доставкою, в приміщенні магазину відвідувачів не було, та долучив до матеріалів справи бланк накладної, яку заповнювали продаці для оформлення отриманих за телефоном замовлень, із полем де зазначалися відомості про здійснення доставки.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що вони працюють продавцями у магазині. В день складення протоколу про адміністративне правопорушення, а це було жіноче свято "8 березня" в яке традиційно здійсняюється великий продаж квітів, на квітковому ринку було багато відвідувачів, в тому числі і біля їх магазину. Проходячи поряд із скляними вітринами покупці знайомилися із цінами та оформленням букетів, після чого робили замовленняі їм здійснювалася адресна доставка.

Також вони приймали замовлення і по телефону. Після отримання оплати у безготівковій формі, заповняли відповідну накладну, після чого здійснювалася кур`єрська доставка замовлень. З цією ціллю спільно із підприємцем вони розробили бланк замовлення і діяли у відповідності.

Частково вказані обставини підтверджуються також оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, на якому видно, що в приміщенні магазину немає відвідувачів, окремі люди знаходяться біля його вхідних дверей, однак відпуск товару не здійснювався.

Суд, врахувавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності та свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 278 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст. 44-3 ч. 1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приписами ч. 2 цієї статті Кодексу обов`язок щодо збирання доказів покладений на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП .

Враховуючи вказане суд вважає, що у ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи немає достатніх доказів, що він здійснював господарську діяльність в порушення вимог правил карантину. Вказані у протоколі відомості спростовуються оглянутим відеозаписом, де не зафіксовано безпосереднього факту здійснення торгівлі та показаннями свідків і долученою до матеріалів справи формою, що заповнювалася продавцями при оформленні адресної доставки замовлення.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Такий самий принцип відображений у практиці Європейського суду з прав людини.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суд з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 року та «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, є неприпустимим, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошено, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, в судовому засіданні суд не знайшов підтвердження факту порушення особою, що притягається до адміністративної відповідальності карантинних заходів при здійсненні господарської діяльності.

Вищевикладене свідчить про відсутність в діях ОСОБА_2 ознак події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 ч. 1 КУпАП.

У відповідності до ч. 1 п. 1 ст. 247 КУПАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Враховуючи проаналізовані вище докази суд вважає доцільним закрити провадження у справі з вищевказаних підстав.

На підставі наведеного та керуючись ст.cт. 221, 247 ч.1 п. 1, 251, 252, 266, 284 КпАП України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 ч. 1 КУпАП - закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня ухвалення постанови.

Суддя П`ятковський В. І.