Справа № 455/1540/20 Головуючий у 1 інстанції: Пилип"юк Г.М.
Провадження № 33/811/329/21 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Качмара І.О. на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 18 лютого 2021 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 29.11.2020 о 16:25 год. на вул.Дрогобицькій у м.Старий Самбір, керував автомобілем «Renault Trafic» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Результат огляду на стан сп`яніння становить 1,48 проміле.

Не погоджуючись із даною постановою адвокат Качмар І.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати таку та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 з постановою не погоджується, вважає її незаконною, необґрунтованою, несправедливою та такою що підлягає скасуванню виходячи з наступного. Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає.

Вказує, що диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обов`язковою ознакою вказаного адміністративного правопорушення, в даному випадку, є встановлення факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а 29.11.2020, орієнтовно о 15:00 год., залишив свій автомобіль «RENAULT TRAFIC» біля магазину будівельних матеріалів, що знаходиться вул. Дрогобицькій у м.Старий Самбір, передав ключі та документи на машину напарнику по роботі який прийняв зміну, після чого зайшов у кафе пообідати та в подальшому прямував на зупинку громадського транспорту з метою повернення до місця проживання громадським транспортом.

Під час того, як ОСОБА_1 прямував до зупинки, до нього підійшли працівники поліції та запропонували пройти тест на перебування у стані алкогольного сп`яніння, на що останній погодився. Пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з тих мотивів, що не керував транспортним засобом, оскільки безпосередньо перед перевіркою його документів працівниками поліції він не здійснював функції водія. Також пояснив, що відігнав машину на загрузку, після чого пообідав, випив пиво та прямує на зупинку громадського транспорту щоб доїхати до місця проживання.

Разом з тим, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вбачається, що такі не містять жодних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, зокрема факту керування особою транспортним засобом, натомість доводять протилежне.

Також, як видно з наявного у матеріалах справи відео з нагрудних камер, що ОСОБА_1 не керував жодним транспортним засобом. На вказаному відео не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як і не зафіксовано факт зупинки транспортного засобу. Більше того, на вказаному відео не зафіксовано жодного автомобіля крім автомобіля працівників патрульної поліції.

Таким чином, в матеріалах справи немає жодного доказу який би вказав на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Також суд першої інстанції не дав жодної оцінки твердженням захисника про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а зосередив свої висновки лише на перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння та результаті огляду.

Крім цього, з відео вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 не складався та останньому не вручався.

Вважає, що вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не підтверджена жодним належними та допустимими доказами, є недоведеною, матеріали справи доводить протилежне, а винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім цього, наголошує, що по вул.Виговського у м.Львові ОСОБА_1 на проживає з 2006 року, оскільки в 2006 році вказана квартира була продана. Він фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що відноситься до територіальної підсудності Городоцького районного суду Львівської області, вважає, що дана справа мала бути скерована до Городоцького районного суду Львівської області для розгляду по суті.

Таким чином протокол скеровано поліцейськими з порушенням правил підсудності, як наслідок і з порушенням правил підсудності прийнята оскаржувана постанова.

Апеляційним судом справа неодноразово призначалась до розгляду: 31.03, 23.04, 14.05 та 25.05.2021, однак ОСОБА_1 та його захисник адвокат Цімура Я.В. в судові засідання жодного разу не з`явились, та не повідомили суду про причини неявки. Належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи 25.05.2021 не надходило.

Окрім цього, ОСОБА_1 було відомо про те, що відносно нього, було складено протокол про адміністративне правопорушення та постановлено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його захисник оскаржив таку постанову в апеляційному порядку.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

У зв`язку, з наведеним, відповідно до вимог ст.268 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим провести розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 та адвоката Цімури Я.В.

Вивчивши матеріали справи № 455/1540/20 апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду, апеляційний суд вважає безпідставними і до уваги не бере.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП суддя повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме даними наведеним у: протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 373330 від 29.11.2020 (а.с.1); роздруківкою із технічного засобу Драгер, результат якого становив 1,48 проміле алкоголю у видихуваному повітрі; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів; рапортом поліцейського Щигель С.С.

Згідно рапорту поліцейського Щигеля С.С. (а.с.5) в ході патрулювання, близько 16:25 год в м.Старий Самбір, по вул.Дрогобицька було зупинено автомобіль марки Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого порушив вимогу знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонений». В подальшому було встановлено що водієм автомобіля був ОСОБА_1 . У нього візуально були помітні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння шкірного покриву обличчя та шиї, тремтіння рук та різкий запах алкоголю із порожнини рота. Після чого, ОСОБА_1 був відсторонений від керування даним автомобілем на підставі ст.266 КУпАП та запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6820», на що останній погодився. В подальшому ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройшов тест за допомогою технічного приладу, результат тестування становив 1,48 проміле. Вказане, спростовує доводи апеляційної скарги у тому, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а водієм був його співробітник, дані якого не вказав, який взагалі не допитувався щодо обставин ДТП та не надавав жодних пояснень.

Окрім цього, в суді першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 не довів того, що за кермом автомобіля перебувала інша особа, а не він. А у протоколі про адміністративне правопорушення, графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення особисто вказав, що випив пиво. Також, розписався у даному протоколі, оскільки із його змістом ознайомлений та копію протоколу отримав, підтвердив що дані внесені у нього правильні, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

З результатами огляду ОСОБА_1 погодився, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, після його проведення жодним чином такий не заперечив та не спростував, а навпаки дав пояснення, що випив пиво.

Заперечення захисником вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про доведеність вини у скоєному, і апеляційним судом оцінюються як форма захисту.

Щодо доводів апеляційної скарги, в частині порушення правил підсудності, апеляційний суд вважає такі безпідставними та звертає увагу на те, що захисником ОСОБА_2 вже подавалось клопотання про скерування справи за підсудністю у Старосамбірський районний суд Львівської області, з тих мотивів, що ОСОБА_1 зареєстрований та фактично проживає у АДРЕСА_3 , (що також підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області від 17.12.2020), яке постановою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 22.12.2020 було задоволено, та матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП направлено в Залізничний районний суд м.Львова.

При цьому, в апеляційній скарзі захисник зазначає, що по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 на проживає з 2006 року, оскільки в 2006 році вказана квартира була продана а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , (доказів на підтвердження вказаного надано не було), що відноситься до територіальної підсудності Городоцького районного суду Львівської області, що апеляційний суд розцінює, як затягування розгляду справи, з метою уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 розглянуто Залізничним районним судом м.Львова, з дотриманням вимог передбачених ст.276 КУпАП, якою визначено зокрема, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 130 цього Кодексу (коли правопорушення вчинено водієм), можуть також розглядатися за місцем проживання порушників. Тому, апеляційний суд не вбачає в даному випадку порушення підсудності розгляду справи.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП і є безальтернативним.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, при розгляді справи судом першої інстанції, які є підставою для скасування постанови, допущено не було.

Апеляційна скарга також не містить і інших правових підстав для скасування судового рішення. Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст.247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що постанова є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни немає.

З урахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити адвокату Качмару Івану Остаповичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суду м.Львова від 18 лютого 2021 року.

Апеляційну скаргу адвоката Качмара Івана Остаповича залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 18 лютого 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення без змін.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.