ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/255/21 Справа № 212/8585/20 Суддя у 1-й інстанції - Дехта Р. В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Соляника Ігоря Миколайовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 січня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016 та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень без позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

За обставин, детально викладених в постанові суду, ОСОБА_1 19 листопада 2020 року о 00 годині 56 хвилин, керував транспортним засобом марки ВАЗ - 21013, державний номерний знак НОМЕР_1 по бульвару Маршала Василевського, біля будинку №7, в Покровському районі м. Кривого Рогу. У встановленому законом порядку пройти медичний огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння у спеціальному медичному закладі КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР відмовився у присутності двох свідків, чим порушив ч.1 ст. 130 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на грубе порушення судом норм матеріального та процесуального права. Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом. Оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом і матеріали справи не містять таких доказів, то і обов`язок проходити огляд на стан сп`яніння на нього не розповсюджується і він цілком обґрунтовано відмовився від його проходження. У зв`язку з чим в його діях відсутній склад правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Соляник І.М. не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що зазначених вимог закону суд дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, в їх сукупності, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 412440 від 19 листопада 2020 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП;

- рапортом поліцейського, від 19.11.2020, відповідно до якого під час патрулювання Покровського району екіпажем Буран-112 було виявлено автомобіль ВАЗ21013 НОМЕР_2 , водій якого, помітивши автомобіль патрульної поліції, зупинився і намагався втекти з місця. Ним виявився: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на місці в автомобілі залишився його знайомий ОСОБА_2 , який надав письмове пояснення, що автомобілем керував ОСОБА_1 . В ході спілкування водій повідомляв, що це не його авто і водійське посвідчення він не отримував, а ОСОБА_2 він не знає. В результаті встановлено, що автомобіль є власністю ОСОБА_1 , має при собі водійське посвідчення і ОСОБА_2 є його знайомим, з яким вони разом вживали алкогольні напої. Під час спілкування з водієм, в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили факт відмови водія ОСОБА_1 в їх присутності від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, останнього ознайомлено зі ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено про місце та час розгляду справи;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , який підтвердив, що 19.11.2020 року він зі своїм знайомим ОСОБА_1 рухався в автомобілі ВАЗ 2101 НОМЕР_2 до місця свого проживання, раптом їх зупинили працівники поліції, в цей час ОСОБА_1 вибіг із-за керма автомобіля та побіг за гаражі, а за ним побігли працівники поліції.

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого видно як працівники поліції намагалися наздогнати громадянина, який втікав від свого автомобіля та категорично заперечував своє керування ним і що цей транспортний засіб йому не належить, він не керував ним і ОСОБА_2 не є його знайомим, а сам він просто йшов додому після роботи. Проте в ході спілкування було встановлено, що цим громадянином є ОСОБА_1 та даний автомобіль належить йому, а ОСОБА_2 дійсно його знайомий.

При цьому з відеозапису вбачається, що протягом всього часу спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 та встановлення обставин, останній вів себе неадекватно, то спочатку заперечував своє керування автомобілем, то підтвердив, що це дійсно його автомобіль і ОСОБА_2 є його знайомим, то знову всі обставини заперечував, потім повідомив, що на даному автомобілі він зі своїм другом ОСОБА_2 їхали додому і вони живуть тут поряд, тому, припаркувавши даний транспортний засіб, останні вирішили неподалік за столом на вулиці випити алкогольні напої і він не керував після цього автомобілем та в даний момент направлявся додому. На вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення, копію якого він також відмовився отримувати.

Оцінюючи таку поведінку ОСОБА_1 , апеляційний суд доходить висновку, що саме він керував транспортним засобом, оскільки така поведінка не є типовою для осіб, які не керують транспортними засобами.

Крім того, в своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 підтвердив факт керування ОСОБА_1 даним транспортним засобом, з яким він разом їхав.

У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про відсутність доказів керування ОСОБА_1 автомобілем є неспроможними.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Твердження сторони захисту в апеляційній скарзі про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю спростовуються дослідженими матеріалами справи.

Оцінюючи зазначені вище докази, апеляційний суд доходить висновку, що вони є належними, достовірними та допустимими, узгоджуються між собою і є достатніми для прийняття обґрунтованого рішення.

При розгляді справи порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Соляника Ігоря Миколайовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 січня 2021 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун