Справа № 3/593/358/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"25" травня 2021 р.

В складі:

Головуючого судді Німко Н.П.

При секретарі

судового засідання Олексів О.Б.

з участю:

потерпілих ОСОБА_1 , ОСОБА_2

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нараїв Бережанського району Тернопільської області, українця, громадянина України, розлученого, утриманців немає, має одну неповнолітню дитину з якою проживає окремо і стосовно якої позбавлений батьківських прав, з середньою освітою, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП притягувався постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 02 червня 2020 року із накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 340, 00 грн., -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за ч.2 ст.173-2 КУпАП, повторно, 16 травня 2021 року близько 14 год. 00 хв. за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно своїх батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння ображав батьків нецензурними словами, погрожував фізичної розправою. Оскільки дії сина щодо потерпілих мали для них явно агресивний характер й вони сприйняла їх для себе як реальну загрозу фізичного насильства, потерпілі покинули будинок й задля припинення його дій повідомили працівників поліції.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП не визнав, пояснив, що насильства відносно батьків не вчиняв. В цілому не заперечив правдивості показів потерпілих, які вони дали у судовому засіданні, однак пояснив, що вони самі спровокували його на такі вчинки і самі винні у тому, що пішли з будинку.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що проживає разом із сином ОСОБА_3 з яким перебуває у поганих стосунках, оскільки він тривалий час ( останні п`ять років) не дає спокійно жити, пиячить, вчиняє психологічне насильство, скандалить, погрожує фізичною розправою, внаслідок чого вона, як інвалід 3 групи і онкохвора, постійно відчуває стрес і погіршення свого стану, є морально та фізично виснаженою. Постійно, щоб уникнути цих скандалів і негативного впливу на своє здоров`я, змушена йти з будинку і ночувати у родичів, поки син не заспокоїться. Так, в ніч з 15 на 16 травня 2021 року її син пиячив усю ніч, галасував, включав голосно музику, серед ночі ввірвався до неї і безпричинно вимагав купити йому будинок, не давав спати. Щоб якось відпочити, вона пішла з будинку і ночувала у сестри. Наступного дня, 16 травня 2021 року близько 13:00 год., коли вона повернулася додому, її син будучи нетверезим і агресивним, накинувся на неї, кричав, ображав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, кричав, що повісить її, заріже корову. Також кричав і до її чоловіка, ображав його і погрожував розправою. Ці погрози він постійно повторює, будучи у стані алкогольного сп`яніння. Тоді, боячись за себе, вони з чоловіком пішли з будинку і викликали поліцію, бо бачили, що син ніяк не заспокоїться. Просила суд покарати свого сина ОСОБА_3 суворо, бажає, щоб він відповів за свої вчинки.

Потерпілий ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердив ті пояснення, які дала його дружина ОСОБА_2 , запевнив, що вони відповідають дійсності і також просить суд призначити ОСОБА_3 таке покарання, яке його виправить і воно має бути суворим, бо вже «… скільки можна від нього втікати».

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується задовільно, зловживає алкогольними напоями.

Суд, заслухавши ОСОБА_3 як особу, що притягується до адміністративної відповідальності допитавши потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, прийшов до такого.

Членами сім`ї є особи, які проживають разом і (або) об`єднані законними правами та обов`язками щодо утримання згідно Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям від 01 червня 2000 року №1768-111).

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, адміністративна відповідальність за даною нормою закону настає у випадку вчинення особою домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, кваліфікуються за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Як вважає суд, вина ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП за обставин, які мали місце 16 травня 2021 року згідно протоколу серії ВАБ №-059713 від 18 травня 2021 року, повністю доведена вищезгаданими поясненнями потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , частково показами самого ОСОБА_3 та іншими, дослідженими у судовому засіданні доказами, у їх сукупності та логічному взаємозв`язку.

Отже, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства особою, яка протягом року була підданою адміністративному стягненню, за порушення, передбачене частиною 1 ст. 173-2 КУпАП.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, яке повинно бути накладено на ОСОБА_3 суд виходить із принципів досягнення мети виховання особи в дусі додержання законів України, поваги до правил суспільства, а також для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи особу правопорушника, будучи підданим протягом року адміністративному стягненню за насильство в сім`ї - стосовно батьків, де призначене йому покарання у виді штрафу не дало свого позитивного наслідку, оскільки й після цього ОСОБА_3 на шлях виправлення не став, а знову, повторно протягом року вчинив однорідне адміністративне правопорушення, - насильство в сім`ї; враховуючи задовільну характеристику ОСОБА_3 за місцем проживання, відсутність пом`якшувальних обставин та обставини, які обтяжують його відповідальність, - вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на думку потерпілих, які вимагають для нього суворого покарання, суд вважає за доцільне притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст. 173-2 КУпАП у вигляді адміністративного арешту, терміном наближеним до максимальної межі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 35, ч.2 ст. 173-2, 221, 283, 284, КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді 10 (десять) діб адміністративного арешту.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко