КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 02.03.2021 року близько 04 год. 25 хв. по пр. Бажана, 1-П у м. Києві керував транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 ,в стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився в присутності двох свідків за допомогою газоаналізатора «Drager», який зафіксував перевищення рівню алкоголю в крові водія із цифровим показником - 0,94 %. ОСОБА_1 порушив п. 2.9(а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2021 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування постанови та закриття провадження у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи; суд прийняв рішення без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи; протокол про адміністративні правопорушення серії ААБ №143388 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки складений з порушеннями, містить доповнення та виправлення без будь-яких зазначень. На підтвердження доводів додав копію протоколу, яка не відповідає оригіналу: не містить викладу суті вчиненого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №143388 від 02.03.2021 року, що ОСОБА_1 02.03.2021 року близько 04 год. 25 хв. по пр. Бажана, 1-П в м. Києві керував транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився в присутності двох свідків за допомогою газоаналізатора «Drager», який зафіксував перевищення рівню алкоголю в крові водія із цифровим показником - 0,94 %. ОСОБА_1 порушив п. 2.9(а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 наполягав, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №143388 від 02.03.2021 року було складено з порушенням Закону, оскільки поліцейські надали йому на підпис бланк протоколу, який не містив викладу суті вчиненого правопорушення, а тому копія протоколу, виготовлена шляхом написання від руки під копірку, не містить викладу суті правопорушення; у подальшому оригінал протоколу заповнили, тобто виклали суть вчиненого, за його відсутності, на підтвердження чого надав копію протоколу.

Дослідивши докази у справі та оцінивши їх у розумінні ст. 252 КУпАП, суд дійшов висновку, що доводи апелянта про невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП є небезпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначають місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

У пункті 7 розділу 2 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» передбачено, що не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписано особою, стосовно якої його складено.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає (ч. 1 ст. 254 КУпАП та ч. 2 ст. 251 КУпАП), та не може бути перекладено на суд.

Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55 затверджено Національний стандарт України "Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003., яким передбачені вимоги до засвідчення копій документів. Копія це точне відтворення чого-небудь, що цілком відповідає оригіналові.

Як убачається зі змісту копії протоколу, наданої у судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 , яка йому була вручена уповноваженими особами під розписку на місці події, вона не відповідає оригіналу, оскільки не містить викладу суті вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Наведене дає підстави стверджувати, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №143388 від 02.03.2021 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який відповідно до ст. 251 КУпАП є доказом, складений у позапроцесуальний спосіб, а відтак не може бути допустимим доказом у справі.

Як наслідок, інші докази, на які послався суд першої інстанції, є похідними і, на переконання колегії суддів є недопустимими доказами за принципом плодів отруйного дерева. (Рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України»).

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає (ч. 1 ст. 254 КУпАП та ч. 2 ст. 251 КУпАП), та не може бути перекладено на суд.

Суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП не дотримався всебічного, повного об`єктивного з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності із законом, належним чином не оцінив зібрані у справі докази в їх сукупності, формально дослідив їх, що призвело до ухвалення у справі необґрунтованого та незаконного рішення.

Частина 1 ст. 7 КУпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апелянта про недопустимість доказів у справі на підтвердження його винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, а постанова судді місцевого суду як незаконна на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям провадження.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну ОСОБА_1 задовольнити, постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційногосуду О.М. Сітайло

Справа № 33/824/2320/2021 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП

Головуючий суддя у 1-й інстанції: Домарєв О.В.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.