Справа № 203/2575/20
Провадження № 3/0203/38/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, Колесніченко О. В., розглянувши у м. Дніпрі справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, порушену старшим інспектором з ОІД УПП в Дніпропетровській області, майором поліції, Пяторою Є.В., за протоколом № 346697 в серії ДПР18 про притягнення до відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, народженої у м. Дніпрі, з повною вищою освітою, одруженої, яка має на утриманні малолітню дочку, працює головним спеціалістом по стандартизації і сертифікації технічного відділу ПрАТ «ДМЗ», проживає у АДРЕСА_1 , раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягалася,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 30 червня 2020 року ОСОБА_1 притягається до відповідальності за ст. 124 КУпАП за те, що вона, керуючи автомобілем «Рено», д/н НОМЕР_1 , 19 травня 2020 року о 07 год. 20 хв. у м. Дніпрі на регульованому перехресті повертала з вулиці князя Володимира Великого з одностороннім рухом ліворуч на вулицю ОСОБА_2 з порушенням пунктів 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення з попутним їй автомобілем «Шкода», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який слідував через це перехрестя прямо, внаслідок чого завдані матеріальні збитки від пошкодження транспортних засобів.

Після заміни судді з 02 квітня 2021 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями ця справа розглядається з початку.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнала повністю і звернулася до судді з поясненнями, які посадова особа, яка склала протокол, нічим не спростувала. Зокрема, як і на стадії порушення провадження у цій справі, ОСОБА_1 показала, як за описаних у протоколі обставин місця й часу події 19 травня 2020 року прямувала вранці на роботу, для чого виїхала в напрямку перехрестя з вулицею Юліуша Словацького з прилеглої (прибудинкової) території будинку на вулиці князя Володимира Великого, 22, на її проїзну частину дороги з поворотом ліворуч на крайню ліву смугу з трьох наявних відповідно до нанесеної горизонтальної дорожньої розмітки. З її слів, своїм виїздом на дорогу автомобіль «Рено» (за її розрахунками на далеку відстань і швидкість наближення до неї праворуч лише одного сірого автомобіля) не створював небезпеки для руху попутному транспорту, а сама ОСОБА_1 не вимикала лівий світловий покажчик повороту, бо на шляху слідування до Січеславської набережної вулиці мала одразу виконати на перехресті на зелений сигнал світлофора поворот ліворуч. За твердженнями ОСОБА_1 , зіткнення транспортних засобі відбулося в умовах двох послідовних контактів з наїздом автомобілем «Шкода» дотично на заднє ліве колесо і крило автомобіля «Рено» з наступним ударом навкоси в його ліве переднє крило та колесо, внаслідок чого автомобіль «Рено» відкинуло праворуч від траєкторії її руху. Також в засіданні зазначила, що автомобіль був відремонтований повністю протягом двох місяців після події ДТП та у лютому 2021 року проданий.

Захисник, звертаючи прискіпливу увагу на висунуту потерпілим версію обставин пригоди в обстановці перестроювання автомобіля «Рено» з крайньої правої смуги у крайнє ліве положення на проїзній частині перед перехрестям, уточнив про відстань не більше 15 метрів до перехрестя від виїзду з дворового проїзду, що має викликати розумні сумніви у необхідності та можливості перестроювання ОСОБА_1 на дорозі для зміни декілька раз смуг для руху. Раніше захисник заперечував достовірність позначеного на доданій до протоколу схемі місця зіткнення транспортних засобів, яке за його твердженнями зазначене поліцією приблизно з дописками про його розташування на проїзній частині вже після ознайомлення водіїв з такою схемою та її підписання (а.с. 43-46), але наполягав на русі автомобіля «Рено» у крайній лівій смузі шириною 4,7 м ближче до горизонтальної дорожньої розмітки праворуч до самого перехрестя, на якому з моменту зміни напрямку руху цей автомобіль до зіткнення подолав відстань десь 5,5-8,3 м на швидкості руху через перехрестя у 20-30 км/г (а.с. 163).

Тим самим, сторона захисту послідовно обстоює позицію невинуватості ОСОБА_1 в обстановці забороненого на перехресті обгону автомобілем «Шкода» ліворуч попутного автомобіля «Рено» і у поданому 31 травня 2021 року клопотанні наполягає на закритті провадження у справі за п.1 ст. 247 КУпАП.

Потерпілий, ОСОБА_3 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за введення судді в оману згідно ст. 384 КК України, в судовому засіданні показав на слідування на сірому автомобілі «Шкода» набережною вулицею від Старого мосту через р. Дніпро з поворотом праворуч біля ресторану «Поплавок» в напрямку нерегульованого перехрестя вулиць Половицької і князя Володимира Великого, на якому звернув ліворуч з вулиці Половицької у напрямку перехрестя з вулицею Юліуша Словацького, прямуючи на Новий міст через р. Дніпро № 2 вулицею князя Володимира Великого, свідомо викриваючи себе у мотивах підхопити на цьому перехресті «зелену хвилю», на режим якої налаштовані світлофори на протязі всієї цієї вулиці до самого в`їзду на міст № 2 (а.с. 169). Вибір крайньої лівої смуги для руху з трьох наявних потерпілий виправдовував перешкодами на правій смузі у вигляді баків з-під сміття, тоді як на середній смузі рухався автомобіль «Рено» під керуванням ОСОБА_1 . Як слідує з показань самого потерпілого, після зміни сигналів світлофорів на зелений автомобіль «Шкода» без зупинки перетинав перехрестя з вулицею Ю.Словацького на швидкості руху близько 50 км/г прямо і має на дизельному паливі з більшою масою нешвидкий розгін на противагу більш жвавішому на бензині і легшому автомобілю «Рено», який раптово для потерпілого не дав йому дороги, розпочавши на цьому перехресті поворот ліворуч не з крайнього положення, не показуючи завчасно сигнал такого повороту. Зі слів потерпілого, за перший удар ОСОБА_3 сприйняв наїзд аркою переднього правого колеса автомобіля «Шкода» з незначною силою на переднє ліве колесо автомобіля «Рено» в момент повороту на перехресті, від чого автомобілі розлетілися у повітрі в різні боки: автомобіль «Шкода» ліворуч, а «Рено» праворуч, після чого потерпілий відчув друге зіткнення автомобілів задніми частинами, внаслідок якого його автомобіль «Шкода» зазнав подряпини на правій арці заднього правого колеса і відмітини від контакту з аркою заднього лівого колеса автомобіля «Рено». Разом з тим, які фактичні дані зафіксовані на оглядовому фотознімку перспективи вулиці князя Володимира Великого на а.с. 62, і речовим доказом яких обставин використаний цей фотознімок, потерпілий пояснити не зміг, посилаючись на свою забудькуватість і давність подій.

Раніше потерпілий пояснював про зіткнення транспортних засобів, в момент якого автомобіль «Рено» перебував під кутом до краю проїзної частини (межі перехрестя на виїзді), а також виявив обізнаність з неправильною геометричною формою перехрестя (а.с. 56-57), наполягаючи на подоланні автомобілем «Рено» до зіткнення не більше півметра з моменту зміни напрямку руху, що мало місце, коли автомобіль «Шкода» вже в`їхав на перехрестя (а.с. 165). Також в засіданні потерпілий зазначив, що повністю закінчити відновлювальний ремонт в умовах СТО йому вдалося у листопаді 2020 року.

Представник потерпілого, підтримуючи висунуту версію зміни дорожньої обстановки на аварійну для водія автомобіля «Шкода», якого "підрізав" на перехресті автомобіль «Рено» своїм раптовим поворотом ліворуч, категорично заперечував залишення сліду юзу на асфальтобетонному дорожньому покритті, пояснюючи про роботу гальмівної системи АВС, якою оснащений автомобіль «Шкода», та про зафіксований на вузлових і детальних фотознімках з місця пригоди слід машинної олії, що витекла з його пошкодженого радіатора, який для волочіння чи руху юзом не характерний.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 і потерпілого, думку його представника та доводи захисника, дослідивши зібрані докази після проведеної ретельної підготовки до розгляду цієї справи, належить дійти висновку про відсутність підстав для накладення стягнення внаслідок неправильного складення доданих до протоколу інших матеріалів справи, недоліки яких після вичерпання всіх засобів їх виправлення не видалося за можливе усунути, виходячи з наступних мотивів.

Водій згідно абзацам першому і другому пункту 10.4 Правил дорожнього руху в редакції постанови Кабміну № 111 від 11.02.2013 перед поворотом ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, зокрема, коли напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою, у зв`язку з чим водій, який виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу тим попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот, а іншим попутним транспортним засобам коли поворот ліворуч має виконуватися з крайнього лівого положення на проїзній частині, яке водій завчасно не зайняв.

Пояснення свідків захисту викликали обґрунтовані сумніви у першоджерелі їх обізнаності як очевидців події, внаслідок чого відхилені як явно недопустимі засоби доказування, оскільки надані показання, окрім тих відомостей, що вже викладені самою ОСОБА_1 , не містять жодних особливостей чи деталей, характерних подробиць, властивих суб`єктивному сприйняттю очевидцем побаченого або почутого, і до того ж заявлені свідками особи не лише пов`язані тривалим спілкуванням у соціальних мережах з ОСОБА_1 (а.с. 91-111), а й описують у загальних фразах обставини, за яких свідки могли б стати очевидцем пригоди, як вже відзначено суддею раніше.

Відповідно, за рапортом поліції на місці дорожньо-транспортної пригоди кожен з причетних до неї водіїв на свій захист висунув свою версію зміни дорожньої обстановки, які істотно суперечили одна одній за відсутності жодного очевидця на підтримку будь-якої з цих двох версій (а.с. 2), не дивлячись на що розслідування обставин пригоди обмежилося встановленням даних про особи водіїв і складанням схеми без належної ретельності у фіксуванні всіх слідів зіткнення транспортних засобів (а.с. 4), а так само в описі завданих транспортним засобам пошкоджень, необхідних для усунення очевидних протиріч у поясненнях водіїв експертним шляхом.

А саме. Схематичне зображення місця події на перехресті з прямокутною формою його меж не відповідає істинному утворенню уявними лініями між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з вулиць князя Володимира Великого і Юліуша Словацького у своїй основі паралелепіпеду (а.с. 71), на що вказують подані потерпілим вузлові фотознімки (а.с. 63-65), з чим тісно пов`язані сліди вивертання керма водієм автомобіля «Шкода» праворуч на вузловому і детальному фотознімках (а.с. 58-59). Водночас, порівняння схеми з її умовною чернеткою (а.с. 53) в сукупності з речовими доказами приєднаних до справи фотознімків переконують суддю у вираженні ОСОБА_1 своєї згоди з правильністю даних вимірювання шляхом підписання схеми ДТП без жодних застережень лише після того, як до неї були дописані всі нині нанесені на схемі результати проведених поліцією вимірювань, через що позначене на схемі розташування на дорозі місця зіткнення автомобілів жодних сумнівів не викликає, а заперечення захисника про його недостовірність відхиляються.

Також, на оформленій поліцією схемі не зафіксоване ані місце осипу скла, пластику і фрагментів деталей автомобілів, ані його форма та розташування на проїзній частині, тоді як на доданих до схеми оглядовому, детальному і вузлових фотознімках (а.с. 5) в сукупності з приєднаними до справи такими ж фотознімками сторони захисту (а.с. 54) і потерпілого (а.с. 58-61) безсумнівно підтверджена наявність на місці пригоди такого роду слідів, попри що їх експертне дослідження на предмет вектору сили удару і розрахунку моменту сили не проведене, а його можливість втрачена, внаслідок чого правдивість і технічна спроможність показань потерпілого про траєкторії руху автомобілів відносно місця їх первинного контакту та послідовність двох ударів під час зіткнення транспортних засобів, згідно з істиною, залишилися не перевіреними.

Звідси, зібрані об`єктивні дані про утворення зазначеними уявними лінями в місці в`їзду на перехрестя попутних автомобілів гострого кута з розташуванням місця їх зіткнення ближче до тупого кута вказаного паралелепіпеду, з огляду на що зафіксоване поліцією місце розташування обох автомобілів після їх зіткнення у співвідношенні з місцем контакту спростовує вірогідність траєкторії руху кожного з транспортних засобів і зміну напрямку руху автомобілем «Рено», покладену поліцією в основу версії притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Описуючи завдані автомобілям пошкодження, поліція припустилася істотної неповноти, зокрема вказавши лише локалізацію таких пошкоджень для автомобіля «Шкода», не розкриваючи характер пошкоджень його заднього правого крила, заднього бамперу праворуч (а.с. 4зворот), які на приєднаних до справи фотознімках чітко не відобразилися, а їх трасологічне експертне дослідження не проводилося і можливість такого нині після відновлювального ремонту автомобілів безповоротно втрачена, внаслідок чого нічим об`єктивно не спростовані заперечення ОСОБА_1 про черговість контактування між собою конструктивних елементів автомобілів під час їх зіткнення та характер такого контактування.

Натомість, суддя безпосередньо за речовими доказами стану асфальтобетонного дорожнього покриття на фотознімках захисту (а.с. 54-55) і потерпілого (а.с. 58) змогла переконатися в наявності слідів, залишених за характером пошкодження вивернутого переднього лівого колеса автомобіля «Рено» від волочіння (юзу) шин автомобільних коліс, початок яких в місці осипу фрагментів автомобілів прийнятий за позначене на схемі місце зіткнення транспортних засобів. В сукупності з підтвердженими слідами ковзання на задньому лівому колесі автомобіля «Рено» такий слід на дорожньому покритті переконує у вірогідності заперечень ОСОБА_1 про послідовність двох ударів під час зіткнення, що свідчать на користь руху автомобіля «Шкода» на перехресті на випередження ліворуч автомобіля «Рено», який рухався попереду нього в момент зміни свого напрямку.

Безспірно ж у справі встановлено лише той факт, що жоден з причетних до пригоди водіїв не застосовував екстреного гальмування, а піддаватися розумному сумніву не може швидкість руху автомобіля «Рено» в межах 30 км/г і не менше як за 50 км/г швидкість руху автомобіля «Шкода».

Як видно з матеріалів справи, рух з вулиці князя Володимира Великого на регульованому перехресті можливий в межах трьох смуг руху по 4,7 м кожна в напрямках, установлених паралелепіпедною конфігурацією проїзної частини і дорожніми знаками та розміткою, а судовий експерт ОСОБА_4 у підсумку авто-технічного дослідження складеної поліцією схеми і пояснень водіїв про швидкість руху дійшов висновку № 19/104-9/2/22 від 26.03.2021 (а.с. 175-182) про віддаленість від місця зіткнення автомобіля «Шкода» в момент виникнення небезпеки для руху водія ОСОБА_3 внаслідок зміни напрямку автомобілем «Рено» на відстані 13,9 м за ширини проїзної частини вулиці Юліуша Словацького всього у 12,4 м, чим безспірно спростовано у часі зміна напрямку руху автомобілем «Рено» після того, як автомобіль «Шкода», нібито, вже в`їхав на перехрестя, хоч би можливість потерпілого уникнути зіткнення екстреним гальмуванням і була б об`єктивно виключена.

Наявні у справі висновки судового експерта ОСОБА_5 від 10.06.2020 та 06.11.2020 (а.с. 17-19, 119-123) явно не можуть визнаватися допустимими доказами за ст.ст. 251, 273 КУпАП, оскільки особисті судження експерта і його філософські роздуми з приводу відповідності дій водіїв пунктам правил дорожнього руху та як мали б діяти водії, які не засновані на експертному аналізі обставин змін швидкості автомобілів, інтервалу і дистанції між ними у дорожніх умовах місця події на шляху до зіткнення та їх розташування на дорозі після того, чим були б науково обґрунтовані за законами механіки і динаміки відповідні розрахунки та креслення, у підсумку не містять жодних фактичних даних виявлення природних закономірностей причинно-наслідкового зв`язку і відповідають суто на питання права, розв`язання яких відноситься до виключної компетенції судді.

Речовим доказом оглядовості і видимості у напрямку руху автомобіля «Шкода» став оглядовий фотознімок перспективи вулиці князя Володимира Великого (а.с. 62), який за способом виконання і обраним місцем фотозйомки викликає достатньо вагомі сумніви не лише у правдивості показань потерпілого про його істинний шлях слідування до його виїзду на вулицю князя Володимира Великого, а й у з`ясованій дорожній обстановці залишає розумні сумніви суб`єктивного сприйняття потерпілим попутного руху автомобіля «Рено» попереду ближче до горизонтальної дорожньої розмітки 1.5 п. 34 Правил дорожнього руху помилково за рух водія ОСОБА_1 на іншій середній смузі руху, тоді як в дорожніх умовах місця події неможна категорично виключити наближення до перехрестя в межах однієї крайньої лівої смуги руху шириною 4,7 м автомобіля «Рено» з габаритною шириною не більше 1,76 м одночасно з автомобілем «Шкода» шириною в межах 1,8 м.

За відповіді УПП у Дніпропетровській області листом № 7303с/41/19/01-2021 від 05.05.2021 відповідальний за оформлення протоколу про адміністративне правопорушення орган державної влади не визнав для себе за можливе виправити доведену до його відома істотну неповноту та неправильність доданих до такого протоколу матеріалів у визначений постановою судді спосіб, внаслідок чого не видається за можливе зібрати вихідні дані для дачі згідно ст. 273 КУпАП об`єктивного комплексного висновку з питань перевірки технічної спроможності пояснень обох водіїв і з`ясування, згідно з істиною, траєкторії руху кожного з автомобілів на перехресті та їх розташування на смугах проїзної частини вулиці князя Володимира Великого в момент в`їзду на перехрестя з вулицею Юліуша Словацького. Тому експертним шляхом неможливо спростувати заперечення ОСОБА_1 про виїзд нею на перехрестя з лівої смуги, з якої можливий рух з поворотом ліворуч лише в цьому напрямку, встановленому конфігурацією проїзної частини перехрестя і горизонтальною дорожньою розміткою, а інші джерела здобуття доказів з метою їх спростування вже вичерпані.

Таким чином, існуючі достатньо обґрунтовані розумні сумніви виключають порушення правил повороту ліворуч на перехресті з об`єктивної сторони складу проступку за ст. 124 КУпАП, а несумлінно зібрані поліцією докази з цього приводу містять неповні та односторонні дані, які суддею відповідно до ст.ст. 245, 252 КУпАП не можуть бути покладені згідно з істиною в основу висновків про дійсно вчинене ОСОБА_1 з належним мотивуванням визнання її вини, на підставі чого справа підлягає закриттю провадженням.

Керуючись ст.ст. 247, 283-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити через відсутність складу проступку за п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя О.В. Колесніченко