Справа № 592/1988/21
Провадження № 3/592/521/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2021 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Бичков І. Г. , за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Лопаткіна Олега Вікторовича, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який зі слів тимчасово не працює, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 039645 від 10.02.2021 року водій ОСОБА_1 10.02.2021 року о 22 годині 35 хвилин в м. Суми по вул. 1-а Набережна річки Стрілка керував транспортним засобом Mazda 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкогольного сп`яніння, млява мова, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 1) .

До початку судового засідання захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Лопаткін Олег Вікторович надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення (в порядку ст. 247 КУпАП) , в якому він зазначив про те, що Ковпаківським районним судом м. Суми розглядається справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо складання відносно нього протоколу за порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху. Він вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі ст. 247 КУпАП, оскільки при притягненні до відповідальності ОСОБА_1 , безпосередньо при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, при проведенні огляду на стан сп`яніння, співробітниками поліції були допущенні грубі порушення вимог ст. ст.130, 266 КУпАП, а також вимоги спільного наказу МВС України Про затвердження інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 року, наказу МВС України та МОЗ України Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 року, що унеможливлює притягненню ОСОБА_1 до відповідальності у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до п. 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року, ознаками алкогольного сп`яніння є: - запах алкоголю з порожнини рота; - порушення координації рухів; - порушення мови; - виражене тремтіння пальців рук; - різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; - поведінка, що не відповідає обстановці. Це є виключні ознаки, які дають підставу співробітникам поліції почати процедуру огляду водія на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Всупереч цьому інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Сумській області лейтенант поліції Головня Олександр Олександрович вказав, що для нього особисто підставою вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, є порушення ним Правил дорожнього руху щодо руху транспортним засобом, а також співробітник поліції в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 039645 зазначив таку ознаку як запах алкогольного сп`яніння. Такої ознаки, на думку сторони захисту, не існує. Про це свідчить відеозапис .mov , а саме: о 22 годині 48 хвилин 19 секунд. Перед цим інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Сумській області лейтенант поліції ОСОБА_2 порушив вимоги п. 6 розд. І зазначеної Інструкції, який передбачає, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби) . Тобто, інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Сумській області лейтенант поліції Головня Олександр Олександрович повинен був запропонувати ОСОБА_1 спеціальний технічний засіб для проходження огляду. Такого спеціального технічного засобу надано не було, було лише вказано про те, що це прибор Алкотестер Драгер та було сказано Виявлені ознаки. Проходити будете, не будете, тест на стан сп`яніння . На що ОСОБА_1 жодного разу не відповів відмовою, а навпаки просив надати докази вчинення правопорушення, просив співробітників поліції скористатися правом на правову допомогу адвоката, як це зазначено в ст. 268 КУпАП, та наголошував на проведенні огляду в закладі охорони здоров`я. При цьому інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Сумській області лейтенант поліції ОСОБА_2 в присутності двох свідків сказав: Що я буду це розцінювати як пасивну відмову , після чого відразу почав відбирати пояснення у свідків та складати протокол про адміністративне правопорушення. Поняття пасивної відмови законодавством України не передбачено, відеозапис 510000793.mov , саме: з 22 години 56 хвилин 19 секунд до 22 години 58 хвилин 56 секунд. Вимогами ч. 4 ст. 266 КУпАП, п. 9 розд. ІІ наказу МВС України та МОЗ України Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 року співробітникам поліції надано достатньо часу (дві години) , а не дві хвилини для проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, а також в закладі охорони здоров`я. В самому акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. п. 3) зазначений газоаналізатор Prader Alcotect (без зазначення серійного номеру) , що, по-перше, передбачено заводом виробником, а, по-друге, таке зазначення вимагає п. 3 розд. II Інструкції, яким визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. П. 4 розд. ІІ Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. П. 5 розд. II Інструкції встановлено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1161 від 13.07.2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.08.2016 року за № 1081/29211, було затверджено Порядок ведення Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки. А обов`язок формування та ведення реєстру було покладено на науковий метрологічний центр державне підприємство Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів (далі ДП Укрметртестстандарт ) . Дослідженням даного реєстру (http://legalzvt.kiev.ua/ офіційний сайт) було встановлено, що в України станом на 06.05.2021 року було дозволено використання 54 типів газоаналізаторів, серед яких Prader Alcotect не зазначений. З цього випливає, що спеціальний технічний засіб Prader Alcotect не було дозволено використовувати у встановленому законом порядку, а тому слід вважати, що пропонувати проведення огляду з використанням приладу, який не входить до зазначеного Реєстру, являється незаконним, а сукупність доказів отриманих за його допомогою є недопустимою. П. 7 розд. І Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП, що співробітниками поліції зроблено не було. Враховуючи вищевикладене сторона захисту вважає, що порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху в діях ОСОБА_1 відсутні, а докази зібрані інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Сумській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 є штучно створеними, про що свідчать написані під копірку пояснення свідків. Щодо залучених свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу існую обґрунтовані сумніви щодо їхньої неупередженості, оскільки, на думку сторони захисту, вказаних свідків привіз другий екіпаж. В порушення ст. 266 КУпАП, наказу МВС України та МОЗ України Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 року співробітники поліції залучили до огляду на стан сп`яніння свідків з якими у ОСОБА_1 та у пасажира його автомобіля виник конфлікт. Окрім цього, висуваючи звинувачення у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, ознаками якого є запах алкогольного сп`яніння, та відмова від проходження огляду на місці, не зрозуміло на якому саме місці, на думку сторони захисту, інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Сумській області лейтенантом поліції Головнею Олександром Олександровичем не сформульована суть звинувачення, а протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 039645 було складено з порушенням вимог чинного законодавства. Порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений адміністративним законодавством України, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених законодавством. При цьому, слід враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати) , який свідчить про порушення компетентною особою Управління патрульної поліції в Сумській області справи про адміністративне правопорушення, тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів) . На підставі вищевикладеного, оцінюючи вказаний доказ у відповідності до вимог ст. ст. 130, 251, 252, 254, 255, 256 КУпАП, сторона захисту приходить до переконання про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 039645 від 10.02.2021 року щодо ОСОБА_1 було складено без дотримання положень процесуального закону, що тягне за собою безумовне та беззаперечне визнання цього доказу недопустимим, внаслідок чого інші докази у справі є нікчемними. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Зарічного районного суду м. Суми від 21.01.2021 року у справі № 591/85/21, провадження № 3/591/181/21 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/94308420) , постанові Зарічного районного суду м. Суми від 30.04.2021 року у справі № 591/2215/21, провадження № 3/591/932/21 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/96690618) . Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові. Він зазначає про те, що згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У рішеннях Енгель та інші проти Нідерландів та Озтюрк проти Німеччини напрацьовано три основних критерії, за якими повинна бути здійснена оцінка для класифікації провадження як кримінального у розумінні Конвенції: - класифікація правопорушення в національному законодавстві відповідної держави; - характер правопорушення; - суворість покарання, до якого може бути притягнута особа. Слід зазначити, що практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду скарг проти України надає доволі широкі підстави для віднесення передбачених КУпАП адміністративних правопорушень до категорії кримінальних у розумінні Конвенції. Це викликано тим, що під час розгляду справи Надточій проти України Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП (п. 21 рішення) . У справі Шабельник проти України (заява № 16404/03) Європейський суд з прав людини надав оцінку застосуванню ст. 6 Конвенції на стадії досудового розслідування, коли обвинувачення особі ще не пред`явлено. Зокрема, у п. п. 52, 53 рішення Європейський суд з прав людини зазначив про те, що вимоги ст. 6 (зокрема п. 3) можуть також бути застосовними ще до того, як справу буде направлено на розгляд суду, якщо й тією мірою, якою недотримання таких вимог на самому початку може серйозно позначитися на справедливості судового розгляду. Спосіб застосування п. п. 1, 3 (с) ст. 6 на етапі слідства залежить від особливостей відповідного провадження та фактів конкретної справи. Згідно зі ст. 6, як правило, вже на початку поліцейських допитів обвинуваченому має надаватися можливість користуватися допомогою захисника. Право захисту буде в принципі непоправно порушено, якщо під час засудження його судом використовуватимуться викривальні показання, отримані під час допиту без присутності захисника. Отже, в даному контексті слід провести аналогію з КПК України, а саме: зі ст. 86 КПК України. Згідно ч. 2 ст. 86 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. П. 3 ч. 2 ст. 87 КПК України визначає, що суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: порушення права особи на захист. Оскільки ОСОБА_1 просив залучити адвоката для розгляду справи, що передбачено Конституцією України, а співробітниками Управління патрульної поліції в цьому було прямо відмовлено, та більш того саме це стало підставою для складання адміністративного протоколу, означає виключно те, що всі докази у цій справі є очевидно недопустимими. Більш того на момент розгляд даної справи, згідно офіційному сайту Верховної ради України (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/2617-19#Text) , останні зміни в КУпАП були внесені 21.11.2020 року, ч. 1 ст. 130 КУпАП була викладена в наступній редакції, а саме: керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, з позбавленням права керування всіма видами плавучих засобів на строк від одного до трьох років. Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень від 22.11.2018 року в редакції від 20.12.2019 року скасував адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Також слід зазначити про те, що Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень від 22.11.2018 року в редакції від 20.12.2019 року була введена кримінальна відповідальність за ст. 286-1 КК України за (серед іншого) керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ця норма не має зворотної дії і вказаній відповідальності підлягають особи, які вчинили кримінальні проступки після набрання чинності вказаним Законом. Прикінцевими та перехідними положеннями цього Закону не було встановлено можливості продовження провадження в адміністративній справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП в попередній редакції за правилами КУпАП, та і не може бути встановлено, бо відповідальність скасована. Лише, 03.07.2020 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень , яким було скасовано норму про кримінальну відповідальність за вищевказані діяння, однак зміни в ст. 130 КУпАП так і не були внесенні. Так, ч. 5 ст. 94 Конституції України встановлює, що Закон не може набрати чинності раніше дня його опублікування, положення ч. 6 ст. 3 КК України, ч. 3 ст. 1 КПК України, ч. 4 ст. 2 КУпАП. Конституційний Суд України в низці своїх рішень неодноразово наголошував на тому, що положення закону, яким до іншого закону вносяться зміни, після набрання ними чинності стають невід`ємною частиною закону, до якого вносяться зміни, і вичерпують свою дію. Відповідно до ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно положень ч. 4 ст. 2 КУпАП зміни до законодавства України про адміністративні правопорушення можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та інших законів України, що встановлюють адміністративну відповідальність, та/або до законодавства України про кримінальну відповідальність, та/або до кримінального процесуального законодавства України. Він вважає, що неможливо відновлювати дію норм закону, яка втратили чинність, шляхом скасування норми, яка встановлювала втрату чинності. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 247, 251-253, 256, 266, 268, 271, 278, 279 КУпАП України, він просив закрити справу про адміністративне правопорушення № 592/1988/21 відносно ОСОБА_1 за п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення (вхідний № 17624 від 06.05.2021 року) (а. п. 39-49) .

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Лопаткін О. В. надав пояснення, аналогічні викладеним ним у клопотанні. Він просив закрити провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, звертаючи увагу на те, що поліцейськими були допущені грубі порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

Вислухавши пояснення, думку та клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Лопаткіна С. В. , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прихожу до наступного висновку.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не можу бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

П. 2.5. Правил дорожнього руху наголошує на тому, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи завдано матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Після перегляду відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та більш того наполягав на проходженні ним огляду в закладі охорони здоров`я.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху в діях ОСОБА_1 відсутні.

Порядок проведення такого огляду врегульований ст. 266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, якою було затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, та спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності двох свідків, а огляд проведений з порушенням вимог цієї статті Кодексу та вимог Інструкції, вважається недійсним.

При цьому, згідно п. п. 6, 7 розд. І Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння лікарем закладу охорони здоров`я проводиться тільки у разі відмови водія транспортного заходу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, а не навпаки.

Враховуючи те, що співробітниками поліції не було дотримано порядку огляду водія на стан сп`яніння, висновок про відмову ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння в матеріалах справи відсутній, а відмова ОСОБА_1 від проходження огляду, запропонований порядок якого не ґрунтувався на законі, не може утворювати для останнього жодних юридичних наслідків. За таких обставин та на підставі положень ст. 266 КУпАП такий огляд вважається недійсним.

При цьому, слід враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати) , який свідчить про порушення компетентною особою батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області справи про адміністративне правопорушення, тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів) .

З огляду на викладене та оцінюючи вказаний доказ у відповідності до вимог ст. ст. 251, 252, 254, 255, 256, 266 КУпАП, прихожу до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 039645 від 10.02.2021 року у відношенні водія ОСОБА_1 складений без дотримання положень процесуального закону, що тягне за собою безумовне і беззаперечне визнання цього доказу недопустимим, внаслідок чого інші докази у справі є нікчемними.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Верховний Суд в п. 39 своєї постанови від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, провадження № К/9901/21241/18, зробив наступний правовий висновок про те, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (http://reyestr.court.gov.ua/Review/90264746) .

Зазначене узгоджується і з усталеною судовою практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 його рішення від 14.02.2008 року (заява № 16437/04) у справі Кобець проти України (Kobets v. Ukraine) з відсиланням на п. 282 рішення у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey) , згідно яким доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом .

Вважаю, що в протоколі про адміністративне правопорушення не міститься переконливих доказів винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Проаналізувавши надані докази, вважаю, що з матеріалів справи вбачається, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom) , п. 161, Series A заява № 25) , який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту .

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП та вимог Інструкцій, вважаю, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КупАП.

Враховуючи вищевикладене, прихожу до висновку про те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При ухваленні даної постанови були враховані правові висновки, викладені в постанові Київського апеляційного суду від 11.01.2019 року у справі № 376/1457/18 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/79457183) , в постанові апеляційного суду Житомирської області від 11.01.2017 року у справі № 278/2628/16-п (https://reyestr.court.gov.ua/Review/64009636) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 130, 247, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя І.Г. Бичков