Справа № 348/640/21
Провадження № 33/4808/381/21
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Матолич В. В.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську, за апеляційною скаргою (далі АС) особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Надвірнянського районного суду від 27 квітня 2021року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянин України,

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.

З постанови судді вбачається, що 14.03.2021 року о 22 год. 00 хв. в селищі Делятин, по вул. 16 Липня, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки " ВАЗ 2106" д. н. з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп"яніння. Огляд на стан сп"яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Drager Аlcotest 6810" в присутності двох свідків: результат тесту 1,48 проміле, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі ПДР). Такими діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У своїй АС ОСОБА_1 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя не дослідив доказів, не надав вірної правової оцінки відповідним обставинам справи.

Просить поновити строк на апеляціійне оскарження, постанову судді Надвірнянського районного суду від 27 квітня 2021 року щодо нього-скасувати та закрити провадження .

ОСОБА_1 належним чином було повідомлено про дату, час і місце судового засідання, в суд апеляційної інстанції не з`явився двічі, клопотання від нього до суду про відкладення розгляду справи не надходило.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, переглянувши відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, суд вважає, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Разом з тим, право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом, визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на доступ до суду.

Як вбачається з матеріалів справи апелянт не був присутній при розгляді справи місцевим судом та проголошенні оскаржуваної постанови.

Приймаючи до уваги, вищевказані обставини, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Також, в своїй АС апелянт посилається на те, що суддя першої інстанції безпідставно розглянув справу без його участі, чим порушив його право на захист.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п.41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Судом першої інстанції здійснювався виклик ОСОБА_1 за адресою, вказаною в протоколі, а саме: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 знав про існування адміністративної справи щодо нього, що підтверджується матеріалами справи, з яких вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП складався у його присутності, про що свідчить його підпис.

Окрім того, відповідно до вимогст. 129 Конституції України,ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про судовий розгляд .

Для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України», за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду, тож ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість дізнатися, як про дати призначення справи так і про результати її розгляду.

Отже, вищенаведені обставини вказують на те, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього 14 березня 2020 року протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в подальшому самостійно не цікавився ні станом, ні наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього, а поставився до цього питання байдуже.

Крім того, права передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1 шляхом поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та виклику його до суду апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції переконався у обізнаності ОСОБА_1 про судовий розгляд справи та надання йому можливості бути присутнім в суді апеляційної інстанції, надавати пояснення і користуватися передбаченими ст. 268 КУпАП правами. Реалізації зазначених прав пов`язана виключно із волевиявленням особи. Однак, ОСОБА_1 своїми процесуальними правами не скористався, двічі викликався в суд апеляційної інстанці.

Разом з тим, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційний суд вважає за необхідне перевірити доводи АС щодо відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог п.2.9 а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за дії, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При складенні протоколу, водію ОСОБА_1 роз`яснювалися його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Оцінюючи доводи, викладені в АС, апеляційний суд бере до уваги обставини справи та наявні докази, із урахуванням їх дослідження, вважає, що твердження ОСОБА_1 про його невинуватість, є неспроможними, позаяк вони не відповідають фактичним обставинам та повністю спростовуються сукупністю доказів, які були досліджені суддею місцевого суду та наведені в судовому рішені.

В результаті перевірки вищевказаних доводів не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП, а саме порядку проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: - протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП серії ДПР 18 № 458943 від 14.03.2021 року, відповідно до якого зафіксовано обставини вчинення адміністративного правопорушення, а також пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких він зазначив, що випив 0,5 л пива;

- результатом тесту Drager alcotest 6810, прилад № ARBF-0441», згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння 1,48 ‰ проміле;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких він зазначив, що керував транспортним засобом і у нього виник конфлікт з іншим мешканцем села;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 14.03.2021 про те, що він був присутній як свідок, під час складання адміністративного протоколу за фактом керування транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння. В його присутності ОСОБА_1 продув Drager alcotest 6810, результат-1,48 ‰ алкоголю. Зазначені пояснення складені працівником поліції, свідок підписав пояснення;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 14.03.2021 про те, що він був присутній як свідок, під час складання адміністративного протоколу за фактом керування транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння. В його присутності ОСОБА_1 продув Drager alcotest 6810, результат-1,48 проміле алкоголю. Зазначені пояснення складені працівником поліції, свідок підписав пояснення;

-відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Згідно статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Із переглянутого відеозапису, вбачається, що водій ОСОБА_1 не заперечував вживання спиртного напою (пива) в той день, після проходження такого огляду за допомогою приладу «Драгер», погодився з його результатами, та не бажав їхати до медичного закладу, а тому доводи АС в цій частині - є неспроможними та спростовуються даними відеозапису, дослідженого як суддею місцевого суду, так і в апеляційної інстанції.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в присутності двох свідків.

Суд апеляційної інстанції суд вважає безпідставними посилання апелянта на неналежність та недопустимість доказів пояснень свідків через те, що вони були викладені на спеціальних бланках. Як вбачається з матеріалів справи, працівник поліції встановив особи свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

За наслідками проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, дані про який було внесено до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 будь - яких зауважень чи застережень не висловив, чим фактично засвідчив свою згоду з його результатами.

Доводи АС ОСОБА_1 щодо допущення порушень з боку працівників поліції під час проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, на переконання суду є надуманими, так як вони, окрім пояснення правопорушника, жодним належним та об`єктивним доказом не підтверджені, а навпаки спростовуються сукупністю наявних в матеріалах справи доказів.

Доводи АС про неналежність та недопустимість як доказу відеозапису з нагрудних камер патрульних поліцейських не ґрунтуються на вимогах закону.

Апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції прийшов до правильного висновку, про те що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а його вина доводиться поза всяким розумним сумнівом.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07 липня 2016 року № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника.

Накладене суддею стягнення відповідає до санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Надвірнянського районного суду від 27 квітня 2021року щодо нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк