Справа № 147/988/20
Провадження № 33/801/65/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Мудрак А. М.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 13 листопада 2020 року про його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 13 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт строком на 120 годин за те, що ОСОБА_1 не сплатив аліменти на дружину в розмірі 13933 грн 33 к., що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 13 листопада 2020 року, а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення і, відповідно, під час розгляду справи суддею суду першої інстанції не було враховано, що аліменти на дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500 грн 00 к. щомісячно та дружину ОСОБА_3 до досягнення дитиною трьох років він сплачував одночасно однією сумою на рахунок ОСОБА_3 . Він також надавав іншу матеріальну допомогу на утримання дитини.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення № 25 від 17 вересня 2020 року ОСОБА_1 не сплатив аліменти ОСОБА_3 , що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання - 13933 грн 33 к. станом на 01 вересня 2020 року.

Під час складання протоколу ОСОБА_1 не заперечував викладених у ньому обставин, зокрема й розміру боргу і пояснив, що аліменти сплачує по мірі можливості.

За виконавчим листом, виданим Тростянецьким районним судом Вінницької область 08 жовтня 2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти в розмірі 1000 грн 00 к. щомісячно, починаючи з 02 липня 2019 року і до досягнення дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 2).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню за період з липня 2019 року по серпень 2020 року виконаного головним державним виконавцем Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) Репенком О. С. видно, що станом на 01 вересня 2020 року сукупний розмір заборгованості становить 13933 грн 33 к. (а. с. 3).

Згідно з частиною першою статті 183-1 КУпАП несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Оскільки ОСОБА_1 заборгував аліменти на дружину в розмірі 13933 грн 33 к., що перевищує суму платежів за шість місяців, яка, відповідно, дорівнює 6000 грн 00 к., то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність у його бездіяльності складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185-1 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що суддею суду першої інстанції не було враховано загальний розмір сплачених ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 коштів за обома виконавчими листами (про стягнення аліментів на дитину та на дружину), тому що з його ж апеляційної скарги видно, що за п`ятнадцять місяців ОСОБА_1 сплатив 27962 грн 00 к., тобто сума щомісячного платежу становила в середньому 1864 грн 13 к., отже за вирахуванням аліментів на дитину в розмірі 1500 грн 00 к. середньомісячний розмір аліментів на дружину становив 364 грн 13 к., а тому очевидно, що за цей період сума заборгованості перевищила суму платежів за шість місяців.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що згідно з частиною восьмою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Однак, визначений державним виконавцем розмір заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не оскаржував, а тому ставити його під сумнів суд не може.

З приводу доводів скаржника про те, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, чим порушив його права, то апеляційний суд звертає увагу на те, що судом першої інстанції було вжито всіх заходів для повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, однак дії скаржника свідчать про свідоме ухилення від участі в розгляді справи.

ОСОБА_1 знав про наявність боргу зі сплати аліментів, особисто підписав складений відносно нього прокол про адміністративне правопорушення та отримав копію протоколу.

Тростянецький районний суд Вінницької області двічі надсилав на адресу ОСОБА_1 повістку про виклик до суду на 21 жовтня 2020 року та 13 листопада 2020 року, проте рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення поверталися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому вважаються такими, що доставлені ОСОБА_1 .

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що учасники справи зобов`язані демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про необізнаність із справою про адміністративне правопорушення та не повідомлення його про розгляд цієї справи є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 13 листопада 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. С. Панасюк