Справа № 324/1138/20
Провадження № 3/324/11/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року суддя Пологівського районного суду Запорізької області Кацаренко І.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого диспетчером ТОВ «Полетехніка», РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП),

В С Т А Н О В И В :

До Пологівського районного суду Запорізької області надійшов протокол серії ОБ №101751 від 29 серпня 2020 року, складений поліцейським СРПП №4 Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Товстиком Р.М. у відношенні ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, в якому зазначено, що 02 листопада 2018 року о 21 годині 45 хвилин біля будинку №83 по вул.Запорізькій в с.Таврійське Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_1 , керуючи автомобілем RENAULT DOKKER д/н НОМЕР_2 в умовах темної пори доби, не витримав безпечної швидкості, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем МАН ТGL 12.180 д/н НОМЕР_3 , який рухався в зустрічній смузі, чим порушив п.п.12.2, 12.3 ПДР; внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою судді Пологівського районного суду Запорізької області від 18 січня 2021 року провадження по справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП до винесення Оріхівським районним судом Запорізької області вироку (ухвали) по кримінальному провадженню №323/2717/20 за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.2 ст.286 КК України та набрання ним законної сили було зупинено.

Постановою судді Пологівського районного суду Запорізької області від 12 травня 2021 року провадження по справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП, було поновлено у зв`язку з постановленням Оріхівським районним судом Запорізької області вироку за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.2 ст.286 КК України та набранням даним вироком законної сили, справу після поновлення провадження було призначено до розгляду на 31 травня 2021 року із викликом особи, стосовно якої складено вказаний протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Коноваленка О.Ю.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання по справі, призначене на 31 травня 2021 року о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Коноваленко О.Ю. не з`явилия, однак від захисника електронною поштою надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З огляду на викладене, враховуючи те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи встановлена ч.1 ст.268 КУпАП, не є абсолютним, а ч.2 ст.268 КУпАП не передбачає обов`язкової присутності під час розгляду справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, тому дотримуючись необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, справа розглядається за відсутності порушника ОСОБА_1 та його захисника адвоката Коноваленка О.Ю.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №101751 від 29 серпня 2020 року; копію протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03 листопада 2018 року, копію схеми ДТП; копію протоколу допиту потерпілого ОСОБА_1 від 15 січня 2019 року; копію висновку експерта №124/к-9-623 від 31 жовтня 2019 року.

Згідно положень частин 1 та 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п.12.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, з послідуючими змінами та доповненнями, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

Згідно із п.12.3 вказаних Правил дорожнього руху, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до ст.ст.280, 283 КУпАП при розгляді справи по адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Згідно п. 26 порстанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2015 року, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Як вбачається з вироку Оріхівського районного суду Запорізької області від 01 березня 2021 року по справі №323/1727/20 за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.2 ст.286 КК України, який набрав законної сили 01 квітня 2021 року, в ньому зазначено наступне: «… суд критично оцінює висновок експерта №124/к-9-623 від 31 жовтня 2019 року в частині відповіді на запитання про наявність порушень ПДР в діях потерпілого ОСОБА_1 . Зокрема, у цьому висновку зазначено, що у діях потерпілого ОСОБА_1 також містяться невідповідності вимогам п.п.12.2, 12.3 ПДР, що перебувають у причинному зв`язку з ДТП, тоді як за умови їх дотримання він мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом екстреного гальмування. Такий висновок обґрунтований посиланнями на вихідні дані, зазначені слідчим в постанові про призначення експертизи, які, у свою чергу, слідчий вказав, користуючись протоколами слідчих експериментів, допитів потерпілого та свідків. Зокрема, виходячи з відомостей про точку зіткнення, зазначену у протоколі слідчого експерименту від 12.04.2019 року за участю потерпілого, а також про відомості про швидкість автомобіля під керуванням потерпілого (80 км/год), експерт зазначив, що якби потерпілий рухався з меншою швидкістю в межах дозволеного в населеному пункті, то його автомобіль встиг би зупинитись до точки зіткнення. За логікою експерта, в такому випадку зіткнення не відбулось би. Однак суд з таким висновком не погоджується, виходячи з такого. По-перше, потерпілий ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_3 під час судового розгляду надали суду показання про те, що вони рухались з однаковою швидкістю, не більшою за 60-70 км/год, оскільки вони рухались в населеному пункті. При цьому обидва вони повідомили, що автомобіль під керуванням обвинуваченого ОСОБА_2 почав рухатись назустріч, не змінюючи траєкторії і не змінюючи швидкість. По-друге, потерпілий ОСОБА_1 під час судового розгляду наполягав, що сприйняв маневр автомобіля під керуванням обвинуваченого як маневр обгону, тобто правомірно розраховував, що цей автомобіль повернеться на свою смугу руху, і тому не відразу розцінив дорожню ситуацію як небезпечну, а коли небезпека стала очевидною, в нього не залишалось часу та простору для будь-якого маневру, який би дозволив уникнути зіткнення. По-третє, схема ДТП, складена як додаток до протоколу слідчого експерименту від 12.04.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_1 , не містить його підпису, що ставить під сумнів її правильність та відповідність тому, на що вказував потерпілий при його проведенні, а до протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_3 схема взагалі не складалась. При цьому під час судового розгляду потерпілий наполягав на тому, що під час слідчого експерименту вихідні дані визначались безпосередньо слідчим на підставі приблизних даних, достовірність яких потерпілий підтвердити не може. Таким чином, показання потерпілого ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , надані ними під час судового розгляду, суперечать вихідним даним, якими керувалась експертна комісія при складанні висновку експерта №124/к-9-623 від 31.10.2019 року, в частині дій самого потерпілого, а відомості про точку зіткнення взагалі є недостовірними. Разом з цим, за висновком експерта №9-771 від 05.12.2018 року, автомобілі обвинуваченого та потерпілого зіткнулись під кутом 165+/-10 градусів, тобто зіткнення було практично лобовим. Учасниками справи клопотань про проведення інженерно-транспортної експертизи на підставі вихідних даних, отриманих під час судового розгляду, заявлено не було. Відтак, суд приходить до висновку, що жодний наявний у справі доказ не вказує з необхідною достовірністю на те, що у разі повної зупинки автомобіля потерпілого зіткнення не відбулось би, а тому суд не вбачає підстав вважати, що порушення потерпілим вимог п.п.12.2 та 12.3 ПДР (навіть якщо припустити їх наявність) перебувало у причинному зв`язку з даним ДТП».

Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейшейра де Кастор проти Португалії" від 09 червня 1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах "Гурепка проти України (№2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки дії ОСОБА_1 щодо порушення ним п.п.12.2, 12.3 ПДР є недоведеними та, відповідно, спростованими вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 01 березня 2021 року по справі №323/1727/20, який набрав законної сили 01 квітня 20214 року, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та виключає адміністративну відповідальність ОСОБА_1 за цією нормою.

Крім того, на момент надходження справи до суду (17 грудня 2020 року) та під час її розгляду (31 травня 2021 року), встановлено, що закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, однак суд вважає правильним закрити провадження у даній справі саме за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.124, 247, 283, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої винесено постанову, а також потерпілим до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Кацаренко І. О.