ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

встановив:

Згідно адміністративного протоколу серії ДПР18 № 299453 від 05.05.2021 року, ОСОБА_1 05.05.2021 року о 09 год 46 хв. у м. Одеса, вул. Генуезька 1/2, керуючи автомобілем «Geely», державні номерні знаки НОМЕР_1 , виїжджаючи з вул. Сонячна на перехрестя з вул. Генуезька не виконав вимогу державного знаку 2.1 «Надати дорогу», в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем «Audi», державні номерні знаки НОМЕР_2 , в результаті якого автомобіль «Audi», державні номерні знаки НОМЕР_2 , відкинуло на автомобіль «Hyundai», державні номерні знаки НОМЕР_3 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Таким чином, за переконанням органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, порушивши вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у вину, не визнав та дав суду пояснення про те, що він рухався по провулку Сонячному, виїжджаючи на вул. Генуезьку, яка є головною, зупинився. При цьому транспортні засоби, які рухались по вул. Генуезька зупинились, надаючи йому можливість завершити маневр. Однак, коли він вже виїхав на дорогу вул. Генуезька, сталося зіткнення з автомобілем «Ауді», який рухався по вул. Генуезькій по зустрічній для цього автомобіля смузі руху, об`їжджаючи колону автомобілів, які зупинились, надаючи змогу його автомобілю завершити маневр. В підтвердження прояснень ОСОБА_1 , стороною захисту суду надано відеозапис моменту ДТП.

Суд заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , переглянувши наданий стороною захисту відеозапис моменту ДТП, оцінивши надані сторонами провадження докази, в їх сукупності, приходить до висновку про таке.

Так, відповідно до диспозиції ст.124 КУпАП відповідальність за цією статтею настає в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху України, порушення якого ставиться у вину ОСОБА_1 , перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Зіставлення фактичних обставин за протоколом відносно ОСОБА_1 вчинення адміністративного правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , свідчать про те, що ДТП сталося за участю двох водіїв транспортних засобів. За переконанням суду для правильного застосування норми закону про адміністративну відповідальність у такому випадку особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен з водіїв.

На таку особливість у правозастосуванні вказує Пленум ВС у постанові «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14. У п.7 цієї постанови роз`яснено, що у випадках, коли передбачені ст.286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Дії водія перед початком руху, перестроюванням, зміною напрямку руху врегульовані п. 10.1 ПДР, згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Небезпека для руху може бути створена як правомірними, так і неправомірними діями інших водіїв, але за переконанням суду в розумінні ПДР, якщо один учасник дорожнього руху порушує правила, інший учасник зобов`язаний виконати вимоги ПДР України, зокрема, в даному конкретному випадку п. 10.1 ПДР.

Судом був досліджений відеозапис, на якому зафіксована подія ДТП, з якого чітко та беззаперечно убачається, що транспортний засіб «Geely» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 здійснює маневр виїзду з вул. Сонячна на вул. Генуезьку (головна дорога по відношенню до вул. Сонячна) в районі дії дорожньої розмітки у виді переривчастої лінії п.п 1.6 п.1 Розділу 34 «Дорожня розмітка» ПДР України. В цей час, транспортні засоби, які рухались по правій смузі руху вул. Генуезька, зупинились надаючи можливість автомобілю під керуванням ОСОБА_1 здійснити маневр, у зв`язку з чим останній, з урахуванням відсутності транспортних засобів у другій смузі дорожнього руху, на яку мав намір виїхати ОСОБА_1 , мав можливість завершити свій маневр безпечно для інших учасників дорожнього руху.

В той же час, з відеозапису події ДТП убачається, що транспортний засіб «Audi» державні номерні знаки НОМЕР_2 , рухаючись по зустрічній для себе полосі руху на ділянці дороги де обгін заборонений, здійснює обгін колони транспортних засобів, які зупинились надаючи можливість водію автомобіля «Geely» ОСОБА_1 завершити свій маневр, який він розпочав в районі дії дорожньої розмітки 1.1. ПДР України, в результаті чого настає подія ДТП.

Оцінюючи досліджений відеозапис події, з урахуванням сукупності інших досліджених судом доказів, зокрема пояснень ОСОБА_1 , письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та схеми ДТП, суд вважає, що водій автомобіля «Geely» ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути зіткнення, але його фактичні дії, на ділянці дороги де діяла вузька суцільна лінія п.п.1.1 п.1 Розділу 34 «Дорожня розмітка» ПДР України, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено, мали відповідати положенням ПДР України, але фактичні дії водія ОСОБА_2 , які встановлені судом, не відповідали вимогам ПДР та знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП.

З огляду на пояснення ОСОБА_1 , а також на досліджені судом схему ДТП та відеозапис, на якому зафіксований момент ДТП, суд не приймає до уваги пояснення водія ОСОБА_2 , які останній надав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про те, що він на автомобілі «Audi», їхав по вул. Генуезька з боку площі 10 Квітня, в бік пляжу району «Аркадії», доїжджаючи до перехрестя вул. Сонячна, перед ним з`явилась машина з державними номерними знаками НОМЕР_1 та підрізала його, він загальмував та скоїв зіткнення з ним, оскільки ці пояснення беззаперечно спростовуються відеозаписом події ДТП.

Так, на відеозапису взагалі не зафіксовані події на які посилався ОСОБА_2 , та одночасно зафіксовано те, що водій ОСОБА_2 , виїхавши на зустрічну смугу руху на ділянці дороги на якій обгін було заборонено, здійснював обгін легкових транспортних засобів, які рухалися та зупинилися з метою пропустити автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який завершував маневр у відповідності до вимог ПДР.

Таким чином, за результатами судового розгляду справи відносно ОСОБА_1 судом встановлені обставини, які беззаперечно вказують на необґрунтованість висновку поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення, що наслідком ДТП стали саме протиправні дії вказаної особи та відповідно складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується наданими учасниками судового провадження та дослідженими судом відеозаписом моменту дорожньо-транспортної пригоди, крім того положення автомобілів після зіткнення зафіксовані на схемі ДТП від 05.05.2021 року, відомості, внесені до якої підтверджуються відеозаписом оглянутим судом та поясненнями ОСОБА_1 , надані в судовому засіданні, які є аналогічні тим, що надані були останнім під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього та механічними пошкодженнями автомобілів.

Таким чином, за результатами судового розгляду справи відносно ОСОБА_1 судом встановлені обставини, які беззаперечно вказують на необґрунтованість висновку поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення, щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху та відповідно складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Оцінюючи показання ОСОБА_1 на предмет їх правдивості та відповідності обставинам справи, з урахуванням сукупності інших досліджених судом доказів, зокрема пояснень іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , відеозапису, наданого суду, схеми ДТП, суд вважає, що водій автомобіля «Geely» ОСОБА_1 рухався з дотриманням Правил дорожнього руху України та не мав технічної можливості уникнути зіткнення, а фактичні дії водія ОСОБА_2 , який здійснював рух, мали відповідати вимогам ПДР України, але фактичні його дії, не відповідали вимогам ПДР та знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП.

При цьому, суд враховує те, що відповідно до п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Таким чином, кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих Правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі.

Судом встановлено, що рухаючись на автомобілі ОСОБА_1 у відповідності до вимог п. 1.4 ПДР України мав право розраховувати на те, що інші учасники, виконують ці Правила, у тому числі й другий учасник ДТП ОСОБА_2 , який в свою чергу, як було встановлено судом, з недотриманням правил дорожнього руху здійснював обгін колони транспортних засобів, які зупинились надаючи можливість ОСОБА_1 завершити свій маневр, який він розпочав в районі дії дорожньої розмітки п.п.1.1 п.1 Розділу 34 «Дорожня розмітка» ПДР України.

Таким чином, суд констатує, за встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували причинний зв`язок між діями ОСОБА_1 та наслідками ДТП.

За встановлених обставин, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , судом встановлено, що будь-яких доказів, які б спростовували доводи останнього відносно того, що він не порушував Правил дорожнього руху, матеріали справи не містять.

Згідно ст.252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Таким чином, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні достатні докази на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів при викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах.

За таких обставин, з урахуванням положень п.10.1 Правил дорожнього руху України, відсутні підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що дає суду підстави зробити висновок про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи непростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При цьому суд також виходить з вимог ст. 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З урахуванням встановлених обставин, суд констатує, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем з порушенням Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи, а його винуватість не доведена допустимими і належними доказами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до однозначного висновку що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторін адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку із чим ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за ст.124 КУпАП і, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Керуючись ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

08.06.21

Єдиний унікальний номер справи: №522/8812/21

Номер провадження №3/522/6812/21

Головуючий суддя Русєва А.С.