Справа № 645/1570/21
Провадження № 3/645/737/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Горпинич О.В.,

секретаря судового засідання Шептухи В.М.,

представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Коваленко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

03.03.2021 року о 21-01 год. ОСОБА_1 в м. Харкові по пр. Льва Ландау, 38 керував ТЗ «Skoda Fabia» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук, поведінка не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В судове засідання від 31.03.2021 року ОСОБА_1 з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Просив суд відкласти судове засідання у зв`язку із тим, що в нього вдома є результати аналізу крові на вміст наркотичних речовин, який він здавав на наступний день після складення протоколу. Крім того, вказував, що йому необхідно скористатись послугами адвоката.

Судове засідання було відкладено до 05.04.2021 року.

05.04.2021 року від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення судового засідання.

Судом було задоволено подане клопотання та відкладено судове засідання на 20.04.2021 року.

20.04.2021 року від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із відрядженням.

Судом було задоволено подане клопотання та відкладено судове засідання на 28.05.2021 року, оскільки головуючий суддя знаходився у щорічній відпустці з 06.05.2021 року по 21.05.2021 року.

21.05.2021 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про повернення протоколу про адміністративне правопорушення на доопрацювання, оскільки були порушення правила підсудності. Так, протокол було складено у місті Харкові, вул. Шевченка, 26, що територіально відноситься до Київського району м. Харкова, а місце вчинення адміністративного правопорушення в м. Харкові, пр. Льва Ландау, 38, у протоколі вказано помилково, оскільки він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місті зупинки т.з. Крім того, наголошував на тому, що розгляд адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1-4 ст. 130 КУпАП можливий також за місцем обліку транспортних засобів або місцем проживання правопорушників, що згідно матеріалів справи не відносяться до юрисдикції Фрунзенського районного суду м. Харкова. Крім того, вказував, що в протоколі зазначено, що жодні документи у ОСОБА_1 не вилучались та зроблено посилання на постанову серії ДПО18 №626018 від 03.03.2021 року за вчинення ним правопорушень, передбачених ч.ч.6, 8 ст. 121 КУпАП, що є грубим порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення. Також заперечував наявність в нього перелічених у протоколі ознак наркотичного сп`яніння, оскільки вони спростовуються матеріалами справи (відеозаписом, власноруч написаною розписко тощо). На підставі вищевикладеного просив задовольнити подане ним клопотання.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Коваленко В.М. надала до суду клопотання про допит свідків та про направлення адміністративної справи за підсудністю. Крім того, вказувала, що ОСОБА_1 не був проти проходження огляду на місці зупинки, але поліцейські йому відмовили. Також зазначила, що дорогою до медичного закладу для проходження огляду поліцейські погрожували ОСОБА_1 тим, що заберуть в нього авто, оскільки воно не розмитнене у відповідності до норм чинного законодавства. На підставі викладеного також просила суд закрити справу за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Судом на місці було відмовлено у задоволенні клопотання про виклик свідків, за недоведеністю необхідності їх допиту для підтвердження обставин справи. Крім того, у суду відсутні сумніви, які б потребували усуненню саме при допиті перелічених осіб.

Також судом на місці було відмовлено у задоволенні клопотання про повернення протоколу про адміністративне правопорушення на доопрацювання, оскільки всі перелічені підстави стосуються безпосереднього дослідження та дослідження доказів у справі (огляду відеозапису, дослідження письмових доказів тощо), що є не припустимим при вирішенні питання про прийняття до розгляду адміністративного матеріалу в провадження.

Постановою суду від 28.05.2021 року також було відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Коваленко В.М. про направлення адміністративного матеріалу за підсудністю.

Крім того, слід зазначити, що твердження ОСОБА_1 щодо порушення судом правил територіальної підсудності є хибним, та таким що не ґрунтується на вимогах закону з огляду на наступне.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Тобто посилання ОСОБА_1 на те, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП може, окрім як за місцем вчинення правопорушення, може також розглядатись за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушника є хибним, оскільки відповідно до змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» із частини другої статті 276 КУпАП виключено слова та цифри "частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130". Вищевикладене свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 1-4 ст. 130 КУпАП відсутня альтернативність територіальної юрисдикції.

Крім того, суд не може погодитись із твердженнями адвоката Коваленко В.М., що місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є м. Харків, вул. Шевченка, буд. 26, де ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, з огляду на наступне.

Так, відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі за текстом - ПДР) водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Чинне законодавство, в т.ч. й ПДР, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа

транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою

буксирування.

За п.1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.74, (далі за текстом - Конвенція про дорожній рух) «Каждое транспортное средство или состав транспортных средств, которые находятся в движении, должны иметь водителя».

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Враховуючи вищевикладене, слід зазначити, що місцем вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є саме м. Харків, пр. Льва Ландау, буд. 38 (Немишлянський район м. Харкова), тобто місце зупинки транспортного засобу, оскільки саме за цією адресою останній керував транспортним засобом, а за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 26 ОСОБА_1 вже перебував в автомобілі поліцейських в якості пасажира.

Суд, заслухавши думку представника ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши докази по справі, дійшов наступного.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

За ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі й гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ст. ст. 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

П. 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Що стосується тверджень ОСОБА_1 про те, що він був згоден на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до п.2,3 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Розділом III Інструкції визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

Зокрема визначено, що перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій (пункт 1); огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (пункт 3); метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи (пункт 4); за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (пункт 15); висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду (пункт 16).

Вищевикладене свідчить про те, що чинним законодавством передбачено процедуру огляду на стан наркотичного сп`яніння виключно у закладі охорони здоров`я, шляхом надання біологічних матеріалів.

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина знайшла своє підтвердження у досліджених судом доказах, а саме обставини вчинення ним вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №024898 від 03.03.2021 року; даними диска з відеозаписом, оглянутого в судовому засіданні; поясненнями свідків наданими на місці складання протоколу, направленням на огляд водія з метою виявлення алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння від 03.03.2021 року, розпискою ОСОБА_1 про залишення автомобіля за адресою м. Харків, пр. Льва Ландау, 38.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Інших належних та достовірних доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, матеріали справи не містять і ОСОБА_1 та його представником не надані.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд розцінює як намагання ухилитись від адміністративної відповідальності, передбаченої санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, не зважаючи на невизнання своєї вини правопорушником в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення передбачає настання відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

На оглянутому у судовому засіданні відеозаписі, чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, однак згодом наав свою відмову, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романауска спроти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розглядусправи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом скористався, про що свідчить відмітка в протоколі із зазначенням про те, що він готовий надати кров для аналізу. Крім того, в матеріалах справи міститься його розписка про залишення транспортного засобу на місці зцпинки. Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних, керування транспортним засобом іншою особою не заявляв.

Матеріали справи та переглянуті відеозаписи не містять жодних даних про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти освідоцтво в передбачений законом спосіб, а тому суддя приходить до висновку, що порушень вимог ст. 266 КУпАП з боку співробітників поліції не допущено.

З оглянутого відеозапису також чітко видно, що саме ОСОБА_1 був за кермом автомобіля під час його руху та після його зупинки.

Крім того, відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

ОСОБА_1 зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних про що він, не керування транспортним засобом тощо не заявляв.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 та його представником суду не надано, що в свою чергу спростовую твердження ОСОБА_1 про погрози з боку працівників поліції.

Таким чином, з врахуванням викладеного, поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії складено в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, в діях ОСОБА_1 , які мали місце 03.03.2021 року, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру мінімальної заробітної плати 454,00 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283-285, КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Повний текст постанови проголошено 31.05.2021 року.

Суддя: