Справа № 308/3293/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Крегул М.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з УПП в Закарпатській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст.122-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з УПП в Закарпатській області ДПП надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №295185 від 09.03.2021 року та за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №295186 від 09.03.2021 року, складені відносно ОСОБА_1 .

Як встановлено із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №295185, 09.03.2021 року о 22 год. 45 хв., ОСОБА_1 , по вул. Донського, в м. Ужгород, керував транспортним засобом «Сеат», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №295186 встановлено, що ОСОБА_1 , 09.03.2021 року о 22 год. 10 хв., по вул. Донського в м. Ужгород, керуючи транспортним засобом «Сеат», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимоги про зупинку транспортного засобу завчасно поданих за допомогою звукового та світлового сигналів, не зупинився. У подальшому був зупинений шляхом блокування автомобіля, тим самим ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.05.2021 року об`єднано в одне провадження справи за № 308/3293/21 про притягнення гр. ОСОБА_1 доадміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (суддя Крегул М.М.) та за № 308/3295/21 про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП (суддя Крегул М.М.) та присвоєно справі єдиний номер № 308/3293/21.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судових повісток про виклик до суду за адресою проживання вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення. Відомості щодо часу та місця розгляду зазначеної справи розміщено на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://court.gov.ua/fair/sud0712. Таким чином, суд вжив усі можливі способи сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130, 122-2 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Слід зазначити, що дана норма саме в такій редакції є діючою станом на час вчинення адміністративного правопорушення гр. ОСОБА_1 09.03.2021 року з огляду на наступне.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII.

Відповідно до вказаного закону, стаття 130 КУпАП викладена у новій редакції, внаслідок чого адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння - не передбачена, а вказані дії віднесено до кримінальних проступків (ст. 286-1 КК України).

Згідно положень ст.8КУпАП та ст. 5 КК України, особи, які до 01 липня 2020 року вчинили дії, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності за ст. 286-1 КК України, адже Законом було посилено юридичну відповідальність, яка є найбільш суворою за змістом державного примусу та правовими наслідками. Підстав для закриття провадження на підставі п. 6 ч. 1ст.247КУпАП відсутні, оскільки юридична відповідальність за вчинені правопорушення не скасована, а навпаки посилена (лист Касаційного кримінального суду Верховного Суду за № 370/1/158-20 від 03.07.2020 року).

Разом з тим, Законом Українивід 17червня 2020року №720-IX«Про внесеннязмін додеяких законодавчихактів Україниу зв`язкуз прийняттямЗакону України«Про внесеннязмін додеяких законодавчихактів Українищодо спрощеннядосудового розслідуванняокремих категорійкримінальних правопорушень» (далі - Закон № 720-IX), який оприлюднений 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX:

- у пункті 1Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст.130КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння або відмову від проходження огляду на стан сп`яніння - відтак відновлена адміністративна відповідальність за ці дії;

- у пункті 2 Розділу ІЗакону № 2617-VIIІвиключено підпункт 171, який було доповнено КК України ст. 286-1 за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння або відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, на даний час відновлена адміністративна відповідальність за вказані дії.

Відповідно до п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 3 вказаної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що у водія ОСОБА_1 виявлені наступні ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя.

Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 вказаної вище інструкції передбачено що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відомості щодо наявності таких свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх покази повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях, з метою подальшого використання у відповідності до ст. 251 КУпАП, як докази в адміністративній справі.

Як видно, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Так, протокол про адміністративне правопорушення містить підписи та анкетні дані свідків, та їх письмові пояснення додані до матеріалів протоколу. Зокрема, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підтверджують той факт, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря нарколога.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 , наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст.130 КУпАП кваліфіковані правильно.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 295185 від 09.03.2021 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 09.03.2021 року, рапортом працівника поліції, дослідженим у судовому засіданні відеозаписом місця події, який міститься на DVD-диску, що долучений до матеріалів справи.

Поряд з цим, диспозицією ч. 1 ст. 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 295186 від 09.03.2021 року, рапортом працівника поліції.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

При постановленні рішення суддя також бере до уваги постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 748694 від 09.03.2021 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 510 гривень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь яке з вчинених правопорушень.

Згідно ст.23КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення на особу ОСОБА_1 , що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує характер вчинених ним правопорушень та ступінь їх суспільної небезпеки, бере до уваги, що дані правопорушення являються грубими порушеннями правил дорожнього руху та становлять реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожують їх життю та здоров`ю, а також життю та здоров`ю самого правопорушника та вважає за необхідне, з урахуванням санкцій ч. 1 ст. 130 та ч. 3 ст.126 КУпАП, у контексті з положеннями ст. 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та позбавлення права керування транспортним засобом, незважаючи на те, що згідно довідки т.в.о. інспектора відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області ДПП Норожнової Д., згідно якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії, оскільки санкція ч.1 ст. 130 КУпАП в частині позбавлення права керування транспортними засобами є безальтернативною.

Відповідно до положень ст.40-1, ч.5 ст.283 КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 454,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.23, 36,122-2,130,251,252,283-285,287-294 КУпАП, п.5 ч.2ст.4 Закон України «Про судовий збір» суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (одн) рік.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153,00 (сто п`ятдесят три) грн.

У відповідності до ст. 36 КУпАП призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (одн) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул