Справа № 509/2113/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Євгеній Миколайович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 503284 від 22.04.2021 року ОСОБА_1 22.04.2021 року о 19:30 год в смт Мар`янівка, по вул. Миру керував автомобілем «Mazda» н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота алкоголем, тремтіння рук), від проходження медичного освідування відмовився в присутності двох понятих, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП не визнав. Повідомив суду що 22.04.2021 року о 19:30 год мала місце дорожньо-транспортна пригода за його участю, де він дійсно порушив ПДР та допустив зіткнення з автомобілем «BMW» н.з. НОМЕР_2 , внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після зіткнення з автомобілем, та при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення по ст. 124 КУпАП він хвилювався, і поліцейський на місці одразу склав протокол серії ДПР18 № 503284 від 22.04.2021 року, хоча алкогольних напоїв перед тим ОСОБА_1 не вживав. При цьому поліцейським були запрошені в якості свідків гр ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначені у протоколі. Працівник поліції сказав свідкам що він, тобто ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, при цьому протокол уже був складеним, власноруч патрульний написав пояснення від імені самих свідків та лише поставив відмітку де їм поставити підписи та вказав написати, що все записано з їх слів вірно.

ОСОБА_1 особисто протокол для ознайомлення не надавався. При складенні вказаного протоколу він вину не визнавав, однак надати письмові пояснення щодо даної ситуації поліцейський йому не пропонував, лише надав протокол для підпису, а тому ОСОБА_1 просив суд викликати свідків, які вказані в протоколі, оскільки надані ними пояснення не відповідають дійсності, також просив суд закрити провадження по вказаній справі у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

У судові засідання, які призначалися на 10 год 00 хв 21.05.2021 року, на 08 год 30 хв 08.06.2021 року, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не з`явилися, при цьому до суду не повернулося жодне поштове повідомлення про вручення їм повісток, хоча направлялися на адреси, які були зазначені поліцейським в протоколі. До суду також вказані особи викликалися шляхом телефонних дзвінків за номерами мобільних телефонів, які були вказані в письмових поясненнях свідків, але будучи завчасно повідомленими про дату, час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, в якому вони зазначені як свідки, до суду також не з`явилися. В матеріалах справи наявні телефонограми на підтвердження вказаних телефонних дзвінків свідкам від 13.05.201 року за вих. № 509/2113/5877/2021 та № 509/2113/5878/2021.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як зазначено вище, судом вчинялися дії з метою об`єктивного розгляду справи, а саме: викликалися в якості свідків особи, зазначені в протоколі, при цьому до суду останні не з`явилися для надання пояснень.

Крім того, суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року за №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У порушення вимог зазначених вище Порядку та Інструкції у матеріалах справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності відсутнє письмове направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до відповідного закладу охорони здоров`я.

В протоколі немає жодних належних підтверджень того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Вказане слідує лише із пояснень свідків які записані поліцейським власноруч, свідки ж в судове засідання не з`явилися, викладене в протоколі та поясненнях не підтвердили.

Водночас, водієм у розумінні ПДР є особа, яка саме керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Однак, до матеріалів які надійшли до суду відносно гр. ОСОБА_1 не додано жодного доказу на підтвердження того, що вказана особа отримувала посвідчення водія, та чи притягався він раніше до адміністративної відповідальності.

Також, в порушення вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП поліцейським не було відсторонено гр. ОСОБА_1 від керування транспортним засобом «Mazda» н.з. НОМЕР_1 , хоча як вказано в протоколі він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Також, суд звертає увагу що відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій і є основним джерелом доказів, складається по встановленій формі і повинен містити дані, необхідні для розгляду справи по суті, зокрема відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол серії ДПР18 № 503284 від 22.04.2021 року не містить обов`язкових даних, необхідних для розгляду справи, а саме в протоколі не зазначена частина ст.130 КУпАП, за якою особа притягається до адміністративної відповідальності (вказана стаття містить шість частин, за порушення яких передбачена окрема адміністративна відповідальність), а також не вказано точне місце вчинення правопорушення, оскільки зазначено лише вулиця та населений пункт, без зазначення району та області.

Відсутність у протоколі обов`язкових реквізитів, перелік, яких міститься у ст. 256 КУпАП, не тільки обмежує права особи, відносно якої складається протокол, регламентовані ст. 268 КУпАП, а й унеможливлює розгляд справи. Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку , встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, як такий, що складений з порушенням вимог законодавства, не може вважатися допустимим доказом і бути покладеним в основу доведеності вини особи, що притягується до відповідальності (позаяк не дає підстав вважати, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження медичного огляду та визнав факт вживання алкоголю, про визнання факту вживання алкоголю зазначено в поясненнях свідків, однак не вказано в протоколі). Інші докази не вказують на беззаперечне доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення в передбаченому законом порядку.

В обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення інспектором СРПП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Швець А.С. до протоколу про адміністративне правопорушення додано: два пояснення свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 22.04.2021 року.

Інших належних і допустимих доказів, які б об`єктивно доводили факт вини ОСОБА_1 не представлено, заперечення ОСОБА_1 матеріалами справи не спростовуються.

Згідно із п. 1-7 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 - ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

До вказаного протоколу інспектором СРПП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Швець А.С. надані письмові пояснення двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які нібито підтверджують факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Однак, з вищевказаних письмових пояснень вбачається, що складені і заповнені вони однією рукою на заздалегідь заготовлених бланках пояснень зі стандартними заготовленими фразами (формулювання) з вписаними прізвищами свідків та їхніх адрес місць проживання, що викликає у суду обґрунтований сумнів в їх достовірності та обґрунтованості.

Згідно п.4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 № 23рп/2010- Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1,3,частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: права і свободи людини і громадянина, закріплені в Конституції України, не є вичерпними; конституційні права і свободи не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24), юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 який свою вину у вчиненні правопорушення не визнає, в протоколі не визначено частину статті, яка ставиться за провину ОСОБА_1 (ст.130 КУпАП), що свідчить про відсутність обов`язкових даних, необхідних для розгляду справи, в судове засідання свідки, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та письмові пояснення яких містяться в матеріалах справи, не з`явились, хоча двічі викликались до суду: 21.05.2021 року на 10:00 год, що підтверджується наявними телефонограмами які знаходяться в матеріалах справи, а в подальшому на 08.06.2021 року о 08:30 год шляхом направлення судових повісток про виклик до суду на адреси, які зазначені в поясненнях, що додані до протоколу, вказану подію (керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, факт відмови останнього від проходження огляду) не підтвердили, вважаю, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, не надано суду переконливих доказів винуватості особи ОСОБА_1 .

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що в ході судового розгляду не здобуто переконливих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, а всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачяться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, тому провадження в справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області.

Суддя Є. М. Панасенко