Житомирський апеляційний суд
Справа №274/4443/21 Головуючий у 1-й інст. Базюк Ю. П.
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач Кіянова С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд

в складі:

судді судової палати у кримінальних справах Кіянової С.В.,

розглянувши у приміщенні апеляційного суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 жовтня 2021 року,-

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ «Авто», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 гривні.

Згідно постанови суду, 26.06.2021 року о 00 год 04 хв. по вул. Молодогвардійській в м. Бердичеві, ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Сaddy, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя) від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 проситьпоновити строк на апеляційне оскарження постанови, постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити. Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права,без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що у вказаних у постанові суду місці та час він дійсно керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції та відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі, однак жодних протоколів чи постанов працівники поліції в його присутності не складали. Крім того, працівники поліції безпідставно винесли відносно нього постанову за ч.1 ст.126 КУпАП «керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки вказані документи були у нього при собі в мобільному додатку «Дія». Вказує, що під час його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння свідків на місці події не було, а тому протокол про адміністративне правопорушення є недійсним. Вважає, що наявний в матеріалах справи відеозапис не можна вважати належним доказом, оскільки він не є безперервним та з нього не можливо встановити чи перебував він у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, працівники поліції не роз`яснили йому його права, передбачені ст.268 КУпАП. Вважає, що суд першої інстанції необгрунтовано застосував відносно нього положення ст.38 КУпАП в редакції Закону України №1231-ІХ від 16.02.2021 року, який набрав законної сили 17.03.2021 року, відповідно до якого стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення. Посилається на те, що строк на апеляційне оскарження ним пропущений з поважних причин, оскільки він не був присутній при розгляді справи, копію постанови отримав 04.11.2021 року, а останній день подачі апеляційної скарги припадав на вихідний.

Апеляційний суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду, який пропущений з поважних причин, оскільки він не був присутній при розгляді справи, копію постанови отримав 04.11.2021 року, а з апеляційною скаргою звернувся до суду 15.11.2021 року.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився. В своїй апеляційній скарзі заявив клопотання, в якому просив провадити апеляційний розгляд без його участі. Інших клопотань не заявляв.

За таких обставин, враховуючи, що його участь в апеляційному розгляді не є обов`язковою, апеляційний суд вважає можливим провадити розгляд у його відсутності.

Перевіривши доводи апеляційної скаргита матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №122922 від 26.06.2021 року, складеного інспектором СРПП Бердичівського РВП старшим лейтенантом поліції Петруком Я.В. вбачається, що 26 червня 2021 року о 00 год 04 хв. в м. Бердичів по вул. Молодогвардійській, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Сaddy, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2). До протоколу долучено: відео з боді-камери, відео з реєстратора, копія постанови БАБ №923115.

Доказів того, що даний протокол та дії працівників поліції за вказаним фактом оскаржувалися в установленому законом порядку (до суду), ОСОБА_1 не надано.

Наведені обставини підтверджуються:

- копією постанови серії БАБ №923115 від 26.06.2021 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126, ст.36 КУпАП, яку він підписав без заперечень (а.с.3);

- відеозаписом з відеореєстратора поліцейського автомобіля, який було досліджено судом першої інстанції та апеляційним судом при підготовці до апеляційного розгляду справи, з якого вбачається, що 26.06.2021 року о 00 год. 04 хв. транспортний засіб марки Volkswagen Сaddy, державний номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції (а.с.4).

- відеозаписом, з нагрудних камер працівників поліції, який було досліджено судом першої інстанції та апеляційним судом при підготовці до апеляційного розгляду справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом та відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою пристрою «Драгер» та в найближчому медичному закладі (а.с. 4).

Зазначені докази, які були досліджені апеляційним судом, у своїй сукупності є такими, що вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи наступає за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаному в постанові суду місці та час останнім не заперечується, а також підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, власноручно підписаним правопорушником (а.с.2), копією постанови серії БАБ №923115 від 26.06.2021 року щодо ОСОБА_1 (а.с.3), а також відеозаписом з відеореєстратора поліцейського автомобіля (а.с.4).

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою пристрою «Драгер» та в найближчому медичному закладі підтверджується особисто ОСОБА_1 в апеляційній скарзі (а.с.29-37), а також протоколом про адміністративне правопорушення, власноручно підписаним правопорушником (а.с.2), відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції (а.с.4).

За таких обставин, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за зазначених у постанові суду обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року (п.43), «Берктай проти Туреччини» від 01.03.2001 року (п.127), неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Отже, доводи апелянта про те, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду та розглянув справу без повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Доводи ОСОБА_1 про те, що жодних протоколів чи постанов працівники поліції в його присутності не складали, апеляційний суд вважає необгрунтованими, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 122922 від 26.06.2021 року та постанова серії БАБ №923115 від 26.06.2021 року щодо ОСОБА_1 власноручно підписані останнім, що свідчить про те, що вони були складені в його присутності і він з ними був ознайомлений. Крім того, будь-яких доказів на підтвердження вказаних доводів ОСОБА_1 суду не надавав.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції з невідомих причин винесли відносно нього постанову за ч.1 ст.126 КУпАП, не є предметом даного судового розгляду та не впливають на правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, вказана постанова власноручно підписана ОСОБА_1 без заперечень.

Посилання апелянта на те, що під час його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння свідків на місці події не було, а тому протокол про адміністративне правопорушення є недійсним, апеляційний суд вважає безпідставними виходячи з наступного.

Так відповідно до ч. 2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, водій ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння, що зафіксовано технічним засобом відеозапису, а тому підстав для залучення ще і свідків не було.

Таким чином, з огляду на те, що подія була зафіксована поліцейськими за допомогою спеціальних технічних засобів - нагрудної камери, і відеозапис з вказаної камери було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з дотриманням чинного порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, тому вказані докази є належними та допустимими.

Твердження апелянта про те, що відеозапис з відеореєстратора та нагрудних камер працівників поліції не є безперервним, а також з нього не можливо встановити чи перебував він у стані алкогольного сп`яніння, а тому його не можна вважати допустимим доказом, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони суперечать вимогам ст.251 КУпАП. Так, на відео зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що йому не було роз`яснено його права, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що йому роз`ясненні права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що міститься його підпис.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції необгрунтовано застосував відносно нього положення ст.38 КУпАП в редакції Закону України №1231-ІХ від 16.02.2021 року, який набрав законної сили 17.03.2021 року, відповідно до якого стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки на момент вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме 26.06.2021 року, діяла ст.38 КУпАП в редакції Закону України №1231-ІХ від 16.02.2021 року.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 жовтня 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах

Житомирського апеляційного суду С.В. Кіянова