ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/589/21 Справа № 196/62/21 Суддя у 1-й інстанції - Іщенко І.М. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бойка Юрія Олександровича, апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн..

Згідно з оскаржуваною постановою, 19.01.2021 о 22-20 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Опель Вектра» н.з. НОМЕР_1 в смт. Царичанка Дніпропетровської області, вул. Театральна, в стані алкогольного сп`яніння, відмовився в присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп`яніння.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В якості доводів поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, оскільки судом його визнано винуватим за ст. 130 КУпАП в редакції, яка не передбачала відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, а визначала таку відповідальність лише за керування суднами.

Окрім того, наголошується на тому, що суд 15.03.2021 фактично відкладав розгляд справи до 25.03.2021 за клопотанням сторони захисту про виклик свідків та витребування матеріалів відеофіксації, що свідчить про порушення права на захист.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши позицію сторони захисту, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у справі, дійшов такого висновку.

Доводи апеляційної скарги про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, є неспроможними.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 481185 від 19.01.2021, довідкою Національної поліції, відповідно до якої ОСОБА_1 має посвідчення водія серія НОМЕР_2 від 07.06.1997, ДАІ МВС - УВС м. Дніпродзержинськ, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора не проводився, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідно яких, в їх присутності водій ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду стан сп`яніння, направленням інспектора поліції на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, відеозаписом з нагрудної камери посадової особи поліції управління патрульної поліції, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, в присутності двох свідків, а також іншими фактичними даними у справі.

Письмові пояснення свідків, відеозапис події та матеріали справи в їх сукупності свідчать про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме у тому, що він керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів та встановлених судом першої інстанції обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Що стосується тверджень захисту стосовно визнання недопустимим доказом відеозапису події, як на тому наголошувалося у судовому засіданні адвокатом, через відсутність протоколу перенесення відеозапису з жорсткого диску та електронний носій, то вони є безпідставними, оскільки відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, відповідно правої позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 березня 2021 року (справа № 554/5090/16-к, провадження № 51-1878кмо20), ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. У випадку зберігання електронного документа на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

У справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні об`єктивні дані про те, що оптичний диск, що міститься в матеріалах справи, містить електронні файли, створені не під час оформлення матеріалів цієї справи, а в інший час, за інших обставин, чи неуповноваженою особою.

Доводи апеляційної скарги адвоката Бойка Ю.О. в інтересах ОСОБА_1 стосовно неправильного застосування норм матеріального права, є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, 01.07.2020 набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень від 22.11.2018 № 2617-VIII, яким визначено поняття кримінального правопорушення, кримінального проступку та особливості початку досудового розслідування у формі дізнання.

Зокрема, у зв`язку з набранням чинності цього Закону відповідальність за керування транспортними засобами в тому числі в стані алкогольного сп`яніння була закріплена у статті 286-1 КК України, а стаття 130 КУпАП змінена.

Однак, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 720-IX від 17 червня 2020 року, виключено положення, які змінювали ст. 130 КУпАП та включали до КК України ст. 286-1.

Закон України № 720-IX від 17 червня 2020 року 3 липня 2020 року набрав законної сили.

З 03 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України від 22 листопада 2018 № 2617-VIII, тобто в редакції до 1 липня 2020 року.

Отже, суд першої інстанції розглядаючи матеріали справи щодо ОСОБА_1 застосував правильний закон, а саме редакцію ч. 1 ст. 130 КУпАП /№ 1446-VIII від 07.07.2016/.

Доводи скарги про порушення права ОСОБА_1 на захист в ході апеляційного перегляду також свого підтвердження не знайшли.

Яких-небудь інших доводів, які б свідчили про необґрунтованість висновку суду в апеляційній скарзі не приведено, як і не зазначено захисником у судовому засіданні апеляційного суду.

За таких обставин, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом.

При апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, у зв`язку з чим скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 , - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко Н.В.