Справа № 369/5394/21
Провадження № 3/369/3991/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

31.05.2021 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, за участю захисника Корнілова Л. О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з БПП в с. Чайки УПП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

16 квітня 2021 року о 03:26 год., водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «ВАЗ 21104», днз НОМЕР_2 , по вул. Ак. Шалімова, 67 в с. Софіївська Борщагівка Бучанського (Києво-Святошинського) району Київської області, з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, виражене тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі

ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні водій ОСОБА_1 вину в порушенні ПДР України, передбачених п. 2.5 не визнав та пояснив, що того дня не перебував в стані алкогольного сп`яніння та від огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, проїхав 200 км за кермом, біля самого будинку його зупинили працівники поліції і стали вимагати документи на авто та страховку. Зауважив, що намагався пройти даний огляд на місці зупинки та неодноразово задував в технічний пристрій «Drager», проте результатів огляду встановити працівники поліції не змогли за недостатності максимального об`єму повітря. Разом з тим, пояснив, що ОСОБА_4 не знає, автомобіль нікому не передавав, він був припаркований поблизу місця його проживання та жодного направлення на проходження огляду в закладі охорони здоров`я не отримував.

Захисник Корнілов Л. О. в інтересах водія ОСОБА_1 в судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі про притягнення його довірителя до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Дане клопотання аргументував тим, що його довіритель не відмовлявся проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом та неодноразово намагався його пройти на технічному приладі «Drager», проте за браком видихнутого повітря працівникам поліції не вдалося встановити результат огляду. Вважає, що працівники поліції мають змогу в автоматичному режимі здійснити добір повітря та надав інструкції з використання технічних приладів. Стверджує, що його довірителю не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та наявного в матеріалах справи направлення він не отримував. Крім того, звернув увагу суду, що вказаного в направленні закладу охорони здоров`я Боярської ЦРЛ не існує, даний перелік закладів визначений Наказом Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації від 11 квітня 2019 року № 343-адм «Про затвердження закладів охорони здоров`я, яким надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Вважає, що працівниками поліції порушено вимоги: ст. 266 КУпАП, порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103; Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395; Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, і вони не мали права складати протокол про адміністративне правопорушення відносно його довірителя.

Вислухавши пояснення водія ОСОБА_1 та доводи його захисника Корнілово Л. О., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom»[GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

При цьому, суд зауважує, що диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено декілька альтернативних діянь, які є окремими складами цього адміністративного правопорушення, серед яких відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Як передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Згідно з положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пунктами 6 та 7 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 350629 від 16 квітня 2021 року, письмовим направленням до КНП «ЛІЛ Боярської міської ради» (КНП КП «ЦРЛ Києво-Святошинської районної ради») виданим Негоді В. В., поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 від 16 квітня 2021 року, рапортом поліцейського БПП в. с. Чайки УПП в Київській області, письмовим зобов`язанням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про залишення транспортного засобу «ВАЗ 21104», днз НОМЕР_2 , за місцем його зупинки та недопущення водія ОСОБА_1 до керування ним, інформацією, що міститься на DVD диску, а саме відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 350629 від 16 квітня 2021 року, складеним у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, вбачається порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, при цьому будь-яких зауважень він не висловив, підписав його, отримав копію протоколу та тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами.

Також, ці обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 16 квітня 2021 року, які підтвердили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що водій ОСОБА_1 направлявся на огляд 16 квітня 2021 року о 03:49 год.

Твердження захисника Корнілова Л. О. про неналежність наявного в справі доказу, а саме направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, у зв`язку з неправильною вказівкою назви закладу охорони здоров`я, є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки це не є суттєвим, не змінює обставин справи та в цілому не впливає на суть ухваленого рішення по справі.

Суд зауважує, що дійсно назва ЦРЛ Києво-Святошинського району (КП «ЦРЛ Києво-Святошинської районної ради») нещодавно змінила назву на КНП «ЛІЛ Боярської міської ради», у зв`язку з чим суд, вказані вище заклади охорони здоров`я розглядає, як тотожні. Звідси, зазначення в направленні попередньої назви закладу охорони здоров`я не є безумовною підставою для визнання цього доказу по справі неналежним.

Більше того, будь-якої відмови в ході звернення до закладу охорони здоров`я з приводу проходження огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з зазначенням іншої назви закладу охорони здоров`я, ОСОБА_1 не отримував, оскільки до такого закладу не звертався.

Разом з тим, з рапорту поліцейського БПП в. с. Чайки УПП в Київській області, вбачається, що під час несення служби у складі екіпажу «Комета 305», 16 квітня 2021 року було помічено транспортний засіб «ВАЗ 21104», днз НОМЕР_2 , який підпадав під орієнтування. У зв`язку з чим було прийнято рішення зупинити його. Під час спілкування з водієм даного транспортного засобу ОСОБА_1 у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, виражене тремтіння пальців рук. Після чого, водієві було запропоновано у присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що водій став всіляко ухилятися, будучи неодноразово повідомленим, що його відмова також підпадає притягненню до відповідальності. Після багатьох невдалих спроб пройти огляд на місці на водія було складено протокол серії ДПР18 № 350629 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме порушення ним п. 2.5 ПДР України, дану подію відзнято на нагрудну камеру патрульного ZM 0353, а транспортний засіб «ВАЗ 21104», днз НОМЕР_2 , передано під розписку.

З письмового зобов`язання ОСОБА_4 вбачається, що водій ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, автомобіль «ВАЗ 21104», днз НОМЕР_2 , був залишений за адресою: вул. Ак. Шалімова, 67 в с. Софіївська Борщагівка Бучанського (Києво-Святошинського) району Київської області. Громадянин ОСОБА_4 зобов`язався протягом доби не допускати водія ОСОБА_1 до керувати ним.

При цьому, свої твердження, щодо особи ОСОБА_4 та наданого ним зобов`язання, ОСОБА_1 , жодним чином не спростував. Будь-яких доказів в обґрунтування того, що ОСОБА_4 зазначеної у матеріалах справи розписки не писав, ОСОБА_1 та його захисник, в судовому засіданні не надали, з клопотанням про виклик в судове засідання ОСОБА_4 не звертались.

Крім того, з інформації, що міститься на DVD диску, а саме відеозапису з нагрудної камери працівника поліції чітко вбачається, що водій ОСОБА_1 свідомо на неодноразові вимоги працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці ухилявся, що полягало в нестачі видихнутого ним повітря в спеціальний технічний прилад. При цьому, свідомо пропонував працівникам поліції вирішити це питання іншим способом, не в присутності свідків, задля уникнення притягнення його до адміністративної відповідальності, на що останній отримав відмову та в подальшому відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення.

Поряд з цим, з відео вбачається, що водій ОСОБА_1 жодним чином не висловив заперечень з приводу порядку оформлення матеріалів справи та відповідності його ст. 266 КУпАП, у тому числі не наполягав на проведенні огляду в закладі охорони здоров`я. Твердження захисника про порушення працівниками поліції ст. 266 КУпАП та вищевказаних інструкцій при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Враховуючи наведене вище, зазначене діяння ОСОБА_1 містить ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ні захисником ОСОБА_6 , ні водієм ОСОБА_1 суду не надано.

Крім того, в судовому засіданні ні водій, ні його захисник не наполягали на виклику в судове засідання та допиту свідків чи патрульного, який складав протокол про адміністративне правопорушення.

Суд зауважує, що водій ОСОБА_1 жодним чином не був обмежений в праві звернення до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку.

Тому, підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

Суд зауважує, що матеріали справи містять достатню кількість належних, допустимих і достовірних доказів, які дають підстави суду дійти до вказаного вище висновку.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, доведена поза розумним сумнівом, його дії містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим суд накладає на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції інкримінованої статті.

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для задоволення оголошеного в судовому засіданні клопотання захисника Корнілова Л.. О. про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до кола осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 40-1, 130 ч. 1, 245, 251, 252, 280, 283, 284 ч. 1 п. 1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 350629 від 16 квітня 2021 року) та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя І. А. Козак