Справа № 508/984/20
№ 3/508/250/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року суддя Миколаївського районного суду Одеської області Банташ Д.С. розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від ВПД №1 Березівського районного відділу поліції в Одеській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП, -

встановив:

08 червня 2021 року до Миколаївського районного суду Одеської області від ВПД №1 Березівського районного відділу поліції в Одеській області надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 073436).

Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 08.06.2021 року суддю Банташ Д.С. було визначено головуючим у вказаній справі.

09 червня 2021 року суддя Миколаївського районного суду Одеської області Банташ Д.С. заявлено самовідвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 508/984/20 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП з наступних підстав.

24 листопада 2020 року до Миколаївського районного суду Одеської області від Миколаївського відділення поліції Лиманського відділу поліції надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 073436).

Згідно постанови судді Миколаївського районного суду Одеської області від 15 січня 2021 року, матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 073436 за ст. 124 КУпАП були передані до Комінтернівської місцевої прокуратури в Одеській області, як органу досудового розслідування для прийняття рішення щодо наявності чи відсутності ознак кримінального правопорушення. (а.с. 29-31)

Згідно постанови Одеського апеляційного суду від 15.02.2021 року, апеляцінй скаргу адвоката Гупало П.М. в інтересах особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Миколаївського районного суду Одеської області від 15 січня 2021 року, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , передано до Комінтернівської місцевої прокуратури в Одеській області для прийняття рішення щодо наявності чи відсутності ознак кримінального правопорушення без змін. (а.с.32-35).

Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

За змістом ст. 9 даного Закону суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді або самовідвід, та, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід). Однак згідно з частиною 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід (самовідвід), порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід) та визначення підсудності. Проте діючий Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає відповідні статті, а тому, при розгляді заяви про відвід (самовідвід), слід застосувати аналогію права.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Суд зазначає, що важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів), який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення до участі або усунення від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

Суддя є незалежним під час винесення процесуальних рішень та приймає рішення відповідно до своєї правосвідомості та забезпечує розгляд кримінального провадження в розумні строки та у повній відповідності до Закону.

Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду, зокрема зазначено про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які враховані при прийнятті Кодексу суддівської етики, суддя відводиться в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не уявляється за можливе винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Так, ЄСПЛ розрізняє, чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах "Piersac vs Belgium, Grieves vs UK"). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі "Le Comte, Van Leuven iMeyere vs Belgium", суд має бути неупередженим і безстороннім.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.98 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному розгляді справи, усунення в подальшому можливих сумнівів щодо неупередженості судді, виходячи з морально-етичних міркувань, з метою гарантування об`єктивного здійснення правосуддя, забезпечення права на справедливий суд, вважаю заяву такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 21, 75, 80, 81 КПК України, суд

постановив:

Заяву судді Миколаївського районного суду Одеської області Банташ Д.С. про самовідвід від розгляду адміністративних матеріалів про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 - задовольнити.

Провадження № 3/508/250/21 (справа № 508/984/20) передати до канцелярії Миколаївського районного суду Одеської області для подальшого розподілу.

Ухвала остаточна і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Д.С. Банташ