Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил № 33/4806/352/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06. 02. 2020.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ужгорода, тимчасово не працюючий, мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. із конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: легкосплавні колісні диски для легкового автомобіля з маркуванням «BMW», розміром 1/2J*21 H2, бувші у використанні вагою 69,2 кг у кількості 4 шт.; легкосплавні колісні диски для легкового автомобіля з маркуванням «Audi» розміром 8.0J*19H2, бувші у використанні вагою 58,4 кг у кількості 4 шт.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 грн.

З протоколу про порушення митних правил № 4426/30500/19 від 06. 11. 2019 та постанови судді від 06. 02. 2020 вбачається, що 06. 11. 2019 о 20 год. 45 хв. в зону митного контролю на ділянку "В`їзд" митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», моделі «VITO», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що прямував з Словаччини в Україну в приватних справах.

Як форму проходження митного контролю, ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу «зелений коридор».

При усному опитуванні ОСОБА_1 заявив, що переміщує через митний кордон України виключно особисті речі та заперечив наявність у нього будь-яких товарів в обсягах, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами та підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України.

-2-

В ході митного контролю зазначеного транспортного засобу та речей ОСОБА_1 були виявлені товари , а саме: легкосплавні колісні диски для легкового автомобіля з маркуванням «BMW» розміром 1/2J*21 H2, бувші у використанні вагою 69,2 кг у кількості 4 шт.; легкосплавні колісні диски для легкового автомобіля з маркуванням «Audi» розміром 8.0J*19H2, бувші у використанні вагою 58,4 кг у кількості 4 шт.

Виявлений товар знаходився у багажному відсіку автомобіля серед особистих речей. Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався та став можливим після відкриття багажного відсіку автомобіля. Виявлений товар ОСОБА_1 визнав своєю власністю. Зі слів ОСОБА_1 вартість виявленого товару становить 700 євро (за колісні диски з маркуванням «BMW» він сплатив 400 євро, що за курсом НБУ на 06. 11. 2019 становить 9784 грн. 40 коп та за за колісні диски з маркуванням «Audі» - 300 євро, що за курсом НБУ на 06. 11. 2019 становить 8238 грн. 30 коп. Документів, що підтверджують вартість даного товару, ОСОБА_1 не має, оскільки він придбав іх у свого знайомого.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, оскільки в ОСОБА_1 під час митного контролю виявлено товари, загальною вага яких становить 127,6 кг, які перевищують неоподатковану норму переміщення через митний кордон України та переміщував через митний кордон України, обравши формою проходження митного контролю проходження (проїзд) через «зелений коридор» товарів, переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України. Зазначає, що суд розглянув справу однобічно, не з`ясував обставини, які мають суттєве значення та прийняв передчасне рішення про нявність його вини у вчиненні порушення митних правил, за яке передбачена відповідальність ст. 471 МК України. Стверджує, що умислу на порушення митних правил у нього не було, виявлені товари жодним чином не приховував, перевозив відкрито, без приховування, що видно зі змісту протоколу.

Будучи належними чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, представник Закарпатської митниці Держмитслужби на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності представника Закарпатської митниці Держмитслужби, що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 270 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, доводи сторін апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції при розгляді справи дотримався вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності із законом. Всебічно й повно дослідив матеріали справи, і вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

-3-

Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про порушення митних правил № №4426/30500/19 від 06. 11. 2019, письмових поясненнях ОСОБА_1 від 06. 11. 2019, акту про проведення огляду (переогляду) товарів, т/з, ручної поклажі та багажу від 06. 11. 2019, фотоматеріалів, доповідної записки старшого державного інспектора ВКЗ УПМП та МВ Закарпатської митниці ДФС Пригари Р.І.

Отже, в діянні ОСОБА_1 міститься склад порушення митних правил, передбачений ст. 471 МК України, оскільки останній порушив установлений порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, перемістив через митний кордон України товар в обсязі, що перевищував неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Враховуючи викладене, наведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_1 щодо незаконності та необґрунтованості постанови суду першої інстанції, є безпідставними.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , самостійно обравши «зелений коридор» для проходження митного контролю, своїми діями заявив, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню і не підпадають під встановлені законодавством обмеження щодо ввезення на митну територію України, а отже, порушив порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

З огляду на викладене, є непереконливими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність умислу на порушення митних правил.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що старший державний інспектор ВКЗ УПМП та МВ Закарпатської митниці ДФС Пригара Р.І. був упереджений при проведенні митного контролю та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил і що в нього були підстави для фальсифікації протоколу та обмови ОСОБА_1 у порушенні митних правил, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи, - на такі дані не вказується і в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Більш того, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , останній факт правильності складання протоколу про порушення митних правил не оспорював, про незаконність дій митниці не заявляв та не оскаржував такі дії до правоохоронних органів, що свідчить про те, що з обставинами, викладеними у протоколі ОСОБА_1 погодився.

Апеляційний суд також звертає увагу на положення ст. 68 Конституції України, згідно яких кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд приходить до висновку, що доводи ОСОБА_1 , які викладені в апеляційній скарзі, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 471 МК України.

Твердження, зазначені в апеляційній скарзі про те, що всупереч вимог ч. 1 ст. 526 МК України та ст. 268 КУпАП суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає також такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції викладених у судовому рішенні та не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу, передбаченого ст. 471 МК України адміністративного правопорушення, а також не свідчать про порушення права ОСОБА_1 на захист. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що: факт розгляду справи

-4-

без участі правопорушника не являється підставою для скасування чи зміни судового рішення у справах про адміністративні правопорушення та порушення митних правил, про час і місце розгляду справи ОСОБА_1 повідомлявся належним чином.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та передчасність прийнятого судом рішення про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно диспозиції ст. 471 МК України, особа притягується до адміністративної відповідальності за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, безпосереднім предметом порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України, можуть бути: а) товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України; б) товари в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України. Особливістю санкції цієї статті є те, що конфіскація безпосереднього предмета порушення митних правил, передбачена в ній тільки для товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України.

З наведеного випливає, що відповідальність за ст. 471 МК України настає за переміщення через митний кордон України товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, диспозиція статті 471 МК України є відсильною нормою, яка для встановлення усіх обов`язкових ознак складу правопорушення відсилає до статті 374 МК України, яка передбачає умови ввезення (пересилання) громадянами товарів на митну територію України.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 МК України, товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг., що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених ч. 2 цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Суд першої інстанції приймаючи рішення про те, що товар вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №4426/30500/19 від 06. 11. 2019 підлягає конфіскації, своє рішення мотивував тим, що санкцією ст. 471 МК України, передбачено, що порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів

-5-

доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України також конфіскацію цих товарів, прийшов до передчасного та необґрунтованого висновку, враховуючи наступне.

Як встановлено апеляційним судом, товари які є безпосереднім предметом правопорушення в даній справі не включені до переліків товарів (з кодами УКТ ЗЕД*), на переміщення яких через митний кордон України у відповідному напрямку встановлено заборону та переліків товарів (з кодами УКТ ЗЕД*), на переміщення яких через митний кордон України у відповідному напрямку встановлено обмеження.

Митний тариф України, який базується на новій версії української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), побудовано на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації 2012 року і Комбінованої номенклатури Європейського Союзу.

З наведеного випливає, що коди товарів, які визначені на підставі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації 2012 року (HS) відповідають відповідним кодам товарів згідно УКТ ЗЕД.

При цьому, з протоколу про порушення митних правил та постанови судді не вбачається, що виявлені товари, які перевозив ОСОБА_1 відповідають кодам товарів відповідно до Гармонізованої системи описів і кодування (HS) і не включені до 01-23 групи товарів згідно УКТ ЗЕД.

Висновки суду щодо того, що товар, який ввозився ОСОБА_1 , обмежений до ввезення на митну територію України не заслуговують на увагу, оскільки суперечать положенню ст. 197 МК України, постанові Кабінету Міністрів України № 434 від 11. 05. 2012.

За таких обставин санкція, передбачена статтею 471 МК України у виді конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил, переміщення яких через митний кордон України не заборонено і не обмежено законодавством України, в даному випадку застосована бути не могла.

При цьому, апеляційний суд враховує, що накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. матиме достатній профілактичний вплив та дозволить запобігти вчиненню ОСОБА_1 у подальшому інших правопорушень.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції в частині стягнення у виді конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил - скасуванню.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та могли б слугувати підставами для скасування в цій частині оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.

-6-

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06. 02. 2020 щодо ОСОБА_1 , в частині накладення на нього адміністративного стягнення у виді конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил, - скасувати.

Вилучені органом доходів і зборів на підставі ст. 511 МК України та зазначені у протоколі про порушення митних правил №4426/30500/19 від 06. 11. 2019: легкосплавні колісні диски для легкового автомобіля з маркуванням «BMW» розміром 1/2J*21 H2, бувші у використанні вагою 69,2 кг у кількості 4 шт.; легкосплавні колісні диски для легкового автомобіля з маркуванням «Audi» розміром 8.0J*19H2, бувші у використанні вагою 58,4 кг у кількості 4 шт., - повернути ОСОБА_1 або його представнику для належного митного оформлення або зворотного вивезення за межі України.

В решті постанову судді від 06. 02. 2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: