Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 487/281/21
Провадження № 3/945/294/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 травня 2021 року м.Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Войнарівський М.М., за участю секретаря судового засідання Куртія О.Ф., прокурора Сідорова О.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Миколаївського апеляційного суду Миколаївської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Крижелевщина Ошмянського району Гродненської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , присяжного Заводського районного суду м.Миколаєва, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

встановив:

На адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , будучи присяжним Заводського районного суду м.Миколаєва, являючись суб`єктом, на якого поширюються дії ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно, а саме 03.08.2020 року, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2019 рік. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції». Вказане правопорушення було виявлене 12.01.2021 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушенні визнав та підтвердив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Прокурор Сідоров О.М. у судовому засіданні просив суд визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.9 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з вимогами ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У відповідності до абз.14 ч.1 ст.1 Закону, суб`єкти декларування особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», інші особи, які зобов`язані подавати декларацію та виконувати інші вимоги фінансового контролю відповідно до цього Закону.

Відповідно п.п.«ґ» п.1 ч.1 ст.3 Закону, дія Закону розповсюджується на суддів, суддів Конституційного Суду України, Голова, заступник Голови, члени, інспектори Вищої ради правосуддя, Голова, заступник Голови, члени, інспектори Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, посадові особи секретаріату цієї Комісії, посадові особи Державної судової адміністрації України, присяжні (під час виконання ними обов`язків у суді).

Так, рішенням Миколаївської міської ради №29/7 від 30.11.2017 року «Про внесення доповнень до рішення Миколаївської міської ради від 25.04.2017 року №19/9 «Про затвердження списку присяжних Заводського районного суду м.Миколаєва», відповідно ч.5 ст.124 Конституції України та ст.ст.64,65 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», керуючись ч.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», та відповідно до подання територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, беручи до уваги надання особами згоди бути присяжними, враховуючи висновки та рекомендації постійної комісії міської ради з питань прав людини, законності, гласності, антикорупційної політики, місцевого самоврядування, депутатської діяльності та етики, ОСОБА_1 призначено присяжним Заводського районного суду міста Миколаєва (а.с.18).

Відповідно до відповіді Заводського районного суду м.Миколаєва за вих.№03-35/1/2021 від 05.01.2021 року встановлено, що всіх присяжних Заводського районного суду м.Миколаєва, у тому числі ОСОБА_1 , повідомлено про необхідність подання електронних декларацій працівниками суду в усному порядку (а.с.16).

ОСОБА_1 виконував обов`язки присяжного та приймав участь в судових засіданнях у 2019 році, про що свідчить копія узагальненої довідки про виконання/невиконання присяжним обов`язків у Заводському районному суді м.Миколаєва протягом 2019 року (а.с.19-23).

Таким чином згідно п.п. «г» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», на ОСОБА_1 поширюється дія цього Закону, як на присяжного Заводського районного суду м. Миколаєва.

Положеннями ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.8 Закону України «Про державну службу», державний службовець забов`язаний додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і в пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі декларація) за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Розділ XIII Прикінцеві положення Закону України "Про запобігання корупції" (Відомості Верховної Ради України, 2014 рік, №49, ст.2056), відповідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», доповнено пунктом 2-1 такого змісту:

- встановити, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня;

- суб`єкти декларування, які у період до 1 червня 2020 року не мали можливості подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачену абзацом першим частини другої статті 45 цього Закону, або повідомлення про суттєві зміни у майновому стані відповідно до статті 52 цього Закону у зв`яжу із встановленням на території їх проживання карантинно-обмежувальних заходів, звільняються від відповідальності за несвоєчасне подання такої декларації чи повідомлення у зазначений період".

За результатами огляду веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік о 14 годині 22 хвилини 03 серпня 2020року (а.с.13).

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 отримав електронний цифровий підпис 31.07.2020 року через Акредитований центр сертифікації ключів АТ КБ «Приватбанк», строк дії до 31.07.2021 року, що підтверджується витягом (а.с.14).

Згідно послідовності дій суб`єкта декларування, наданої Національним агентством з запобігання корупції, встановлено, що до 03.08.2020 року ОСОБА_1 не вчиняв жодних дій, спрямованих на своєчасне подання декларації та робота в реєстрі розпочата лише 03.08.2020 року. Таким чином, ОСОБА_1 не вжив заходи щодо подання декларації своєчасно, чим порушив законодавство.

Відповідно до абз.9 п.п.1 п.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 року №223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.

В ході збору доказів поважних причин для несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації щорічної не встановлено.

Тому, ОСОБА_1 не мав поважних причин порушення вимог ЗУ «Про запобігання корупції», а саме на несвоєчасне подання декларації за 2019 рік, а доказів на підтвердження поважності несвоєчасного подання декларації за 2019 рік ОСОБА_1 суду не надав.

Листом Національного агентства з питань запобігання корупції визначені дати некоректної роботи Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та зазначено, що на час, необхідний для подачі електронної декларації, Реєстр працював в належному режимі, технічних несправностей та перебоїв в роботі ІТС реєстру, що завадили б поданню в період з 01.01.2020 року, не зафіксовано. Починаючи із зазначеного часу портал Реєстру функціонує в штатному режимі. В дні необхідності подання ОСОБА_1 декларації, а саме з 01.01.2020 року Реєстр працював в належному режимі.

З урахування зазначених обставин, можна зробити висновок, що ОСОБА_1 мав потенційну можливість подати декларацію за 2019 рік вчасно, оскільки сайт НАЗК функціонував фактично без збоїв.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог, передбачених ст.33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.172-6, ст.221, ст.283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп (Отримувач коштів: Миколаївс.УК/Миколаївськ.р-н/21081100; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0014230; Код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн 00 коп в дохід держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 10 днів.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя М.М.Войнарівський