ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4798/21Головуючий у 1-й інстанції Холява О.І.
Провадження № 33/817/237/21 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи притягнутої до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Згідно постанови 17 лютого 2021 року о 18.50 год. в м. Тернополі по вул. Микулинецька, 116А водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Opel Vivaro д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху та дистанції, в результаті чого допустив зіткнення із автомобілем Land Rover д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду в попутньому напрямку, під керуванням водія ОСОБА_2 . Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.3 (б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2021 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП. Також просить допитати свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Свої вимоги мотивує тим, що матеріали справи не містять належних доказів того, що саме він перебував за кермом транспортного засобу Opel Vivaro д.н.з. НОМЕР_1 . Зазначає, що його пояснення та пояснення ОСОБА_5 (його дружини) судом першої інстанції жодним чином не оцінені, не спростовані та не відображені у оскаржуваній постанові.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та пояснив, що повністю відшкодував матеріальну шкоду, періодично працює водієм і ця робота є джерелом доходу його сім`ї, а тому просив не позбавляти його права керування транспортним засобом, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху і вчиненні адміністративних правопорушень.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, а висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення ґрунтуються на наявних у справі доказах.

Так, судом вірно враховані дані які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення від 15 березня 2021 року серії БД №066522, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 11 березня 2021 року, довідкою про результати розгляду повідомлення про порушення правил безпеки дорожнього руху, в результаті чого отримав тілесні ушкодження ОСОБА_2 від 03 березня 2021 року, протоколом огляду місця події від 17 лютого 2021 року, схемою та таблицею ілюстрацій до протоколу огляду місця події від 17 лютого 2021 року, рапортом т.в.о. начальника відділення СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області Якимець Д.В. від 22 лютого 2021 року, відеоматеріалами та іншими наявними у справі доказами.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 , є послідовними та узгоджуються між собою, а тому немає сумнівів у їх достовірності.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечує правильність висновків суду першої інстанції про час, місце і обставини дорожньо-транспортної пригоди за участю належного йому транспортного засобу Opel Vivaro д.н.з. НОМЕР_1 , однак заперечує що саме він перебував за кермом цього автомобіля в момент ДТП.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність належних доказів на спростування таких його пояснень, спростовуються матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 15 березня 2021 року серії БД №066522, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 11 березня 2021 року, довідкою про результати розгляду повідомлення про порушення правил безпеки дорожнього руху, в результаті чого отримав тілесні ушкодження ОСОБА_2 від 03 березня 2021 року, рапортом т.в.о. начальника відділення СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області Якимець Д.В. від 22 лютого 2021 року, відеоматеріалами, а тому такі доводи розцінюються апеляційним судом критично, як намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене.

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 щодо того, що суд першої інстанції жодним чином не відреагував на клопотання щодо допиту в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 , так як зазначені апелянтом відомості не викликані необхідністю з`ясування безпосередньо у свідка таких обставин, які з достовірністю встановлені здобутими по справі вищенаведеними доказами. Крім того, в матеріалах справи відсутнє клопотання ОСОБА_1 про виклик свідка і до апеляційної скарги не додано доказів подання такого клопотання суду першої інстанції.

Не спростовують висновків суду і посилання апелянта на його пояснення та пояснення його дружини - ОСОБА_5 про те, що саме вона перебувала за кермом транспортного засобу Opel Vivaro д.н.з. НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди, оскільки такі їх пояснення є непослідовними. Зокрема, апелянт стверджує, що він попросив свою дружину керувати належним йому автомобілем, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння. Однак, після ДТП сказав їй пересісти на заднє сидіння пасажира. Його дружина ОСОБА_5 підтвердила, що вона керувала автомобілем, хоча посвідчення водія не отримувала. Після ДТП ОСОБА_1 наказав їй швидко пересісти на заднє сидіння, а згодом сказав поїхати додому на таксі. При цьому апелянт і свідок не навели переконливих обставин щодо причин такої їх поведінки після ДТП. Також, в матеріалах справи відсутні об`єктивні відомості, які би підтверджували як факт керування ОСОБА_5 автомобілем, так і її присутність на місці події безпосередньо після ДТП.

У зв`язку з наведеним та враховуючи, що свідок і апелянт є подружжям, а тому зацікавлені в уникненні останнім відповідальності, такі пояснення викликають обґрунтовані сумніви у їх достовірності.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 надані в судовому засіданні про те, що він не керував транспортним засобом на момент дорожньо-транспортної пригоди так як вони не підтверджені жодними належними доказами та спростовуються матеріалами адміністративної справи. Також, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що дійсно після події ДТП саме він виходив зі свого автомобіля через двері водія.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, аналізуючи пояснення доводи апелянта про наявність підстав для зміни накладеного стягнення є обгрунтованими.

Згідно статті 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобіганя вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкція ст. 124 КУпАП, в редакції станом на день вчинення правопорушення, передбачала накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

В оскарженій постанові суддя першої інстанції не навів жодних мотивів, з яких визначив найбільш суворий вид стягнення, хоча при цьому вказав, що у справі відсутні обставини, які обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведені обставини та встановлені в ході апеляційного розгляду відомості, вважаю, що в даному випадку є законні підстави для зміни і пом`якшення адміністративного стягнення, а в решті оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2021 року змінити в частині накладеного адміністративного стягнення і вважати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (в редакції 17 лютого 2021 року) з накладенням на нього стягнення у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

В решті постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2021 року відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя