П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/173/21

27 травня 2021 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Грещук Р.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, жителя АДРЕСА_1 , працює ТОВ «Леоні» м. Коломия, громадянина України,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ( в редакції чинній на час вчинення правопорушення), -

ВСТАНОВИВ:

22.04.2021 року на розгляд Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області після належного оформлення надійшли адміністративні матеріали справи відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ( в редакції чинній на час вчинення правопорушення).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №458892 від 16.01.2021 року вбачається, що 16.01.2021 року близько 22 год. 10 хв. по вул. Соборна в м. Надвірна, Івано-Франківської області ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810», в присутності двох свідків. Згідно результату тесту від 16.01.2021 року, ступінь сп`яніння ОСОБА_1 станом на 22 год. 36 хв. становив 1,13 ‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №458892 від 16.01.2021 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 ПДР України.Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810», в присутності двох свідків. Згідно результату тесту від 16.01.2021 року, ступінь сп`яніння ОСОБА_1 станом на 22 год. 36 хв. становив 1,13 ‰. (а.с.1-2).

Постановою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.04.2021 року адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення правопорушення) повернуто Надвірнянському ВП ГУНП в Івано-Франківській області для належного оформлення, оскільки з дослідженого в судовому засіданні 06.04.2021 року гнучкого диску з відеозаписом було встановлено, що події, котрі відбуваються на відеозапису проходили 16.01.2021 року за участю невстановленої особи чоловічого статі (а.с.19).

З долучених після належного оформлення рапорту працівника поліції від 20.04.2021 року вбачається, що протокол складався в темну пору доби 16.01.2021 року близько 22 год 00 хв., посвідчення водія було ламане та із затертими символами, в зв`язку з чим встановити гр. ОСОБА_1 не представилось можливим (а.с.21).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 20.04.2021 року останній 16.01.2021 року після 19 год. 00 хв. був вдома і автомобілем не керував, а на відео, яке він переглянув, була особа, схожа на його молодшого брата ОСОБА_2 ( а.с.22).

Судом встановлено, що з наданих матеріалів, в тому числі і після належного оформлення, вбачається, що працівниками поліції не зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП ( в редакції чинній на час вчинення правопорушення) саме ОСОБА_1 .

Суд вказує, що у відповідності до положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч.3 ст. 62).

Даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю, що докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ( в редакції чинній на час вчинення правопорушення), у справі відсутні.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

За змістом вище зазначених вимог закону висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю відповідно до вимог ст.ст.252, 280 КУпАП.

Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

У відповідності із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку звідсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведених обставин та виходячи з положень статті 62 Конституції України про тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, суддя приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ( в редакції чинній на час вчинення правопорушення), тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у даному випадку в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ( в редакції чинній на час вчинення правопорушення).

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст.40-1 КУпАП - не сплачується.

Керуючись ст.ст.130 ч.1 ( в редакції чинній на час вчинення правопорушення), 221, 247 п.1, 283, 284, 285, 287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ( в редакції чинній на час вчинення правопорушення) закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Грещук Р.П.