Єдиний унікальний номер 341/703/21
Номер провадження 3/341/492/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р. розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 188-28 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

в с т а н о в и в :

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 19 квітня 2021 року № 196780 ОСОБА_1 вчинив невиконання законних вимог посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції за наступних обставин.

19.04.2021 о 16 годин 00 хвилин у АДРЕСА_2 , будучи посадовою особою, не виконав законної вимоги посадової особи підрозділів Національної поліції, припису від 06.04.2021 № 59 щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху п. п. 1. 5 ДСТУ 3587-97. За вказане діяння передбачена відповідальність за ч. 1 ст.188-28 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вини у вчиненні вищевказаного правопорушення, яке зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення, не визнав. Пояснив суду, що інспектор відділу БДР УПП в Івано-Франківській області Василик В. Б. 06.04.2021 за № 59 склав вимогу (припис) стосовно нього на підставі ст. ст. 27, 521 Закону України «Про дорожній рух», у якому зазначив, що для забезпечення безпеки дорожнього руху недоліки, які виявлені під час весняного комісійного обстеження, наведені в акті від 06.04.2021, необхідно виконати у термін 10 діб, та про вжиті заходи повідомити управління патрульної поліції. На виконання цієї вимоги (припису) звернувся із запитом до Комунального підприємства «Галичводоканал» про виконання указаних недоліків. У відповідь до Галицької міської ради надійшов лист комунального підприємства про виділення коштів на встановлення 12 дорожніх знаків, парканчика (Галицький ліцей), фарби для пішохідних переходів, обмежувача швидкості (лежачий поліцейський). Водночас, повідомляє, що виділення коштів на виконання вимоги (припису) належить до компетентних органів місцевого самоврядування. Однак, він не є керівником міської ради, у власності якої є засоби регулювання дорожнього руху та не є розпорядником коштів міської ради. Дії у рамках його посадових обов`язків виконані вчасно. Крім цього, просив суд взяти до уваги, що він не є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення за ст. 188-28 КУпАП, оскільки не наділений повноваженнями відповідати за організацію дорожнього руху у місті і самостійно розпоряджатися коштами Галицької міської ради.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст. 188-28 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП, за якою стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, полягає у невиконанні законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суддя установив, що п. п. 1. 5 ДСТУ 3587-97, який указаний інспектором ВБ ДР УПП у протоколі № 196780, не існує.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до чинного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення (ст. 256) є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.

Згідно зі ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Водночас, наявний у матеріалах справи протокол від 19 квітня 2021 року серії ОБ № 196780 не є підтверджуючим доказом вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, оскільки складений всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема до матеріалів справи не долучено жодних документів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 є саме тією посадовою особою, яка відповідальна за усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху. Тобто, відсутні докази того, що до службових обов`язків ОСОБА_1 належить усунення порушень, зазначених у вимозі (приписі).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження і на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

ЄСПЛ наголошує, що у разі самостійного визначення кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладену практику ЄСПЛ суддя під час розгляду справ про адміністративні правопорушення позбавлений можливості самостійно уточнювати (здійснювати) кваліфікацію діяння особи, стосовно якої розглядається справа.

Так само, надсилання протоколу про адміністративне правопорушення до органу (посадової особи), який його склав, для забезпечення дооформлення цього джерела доказів, усунення виявлених недоліків, які перешкоджають притягнути особу до адміністративної відповідальності, однозначно становитиме порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки у цьому випадку суддя буде діяти не як безсторонній і незалежний суб`єкт розгляду справи, а неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

Зважаючи на те, що суддя позбавлений можливості самостійно збирати докази того, що ОСОБА_1 є відповідальною особою за усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, доходжу висновку про те, що у визначений законодавством спосіб належними доказами не доведено наявність у діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, за яке її може бути притягнуто до відповідальності у межах цієї справи.

Крім цього, припис є письмовою вимогою про усунення порушення вимог законодавства з питань, пов`язаних з проведенням оцінки, веденням обліку та управлінням активами. Припис виноситься про усунення порушень вимог законодавства, проведення службового розслідування, притягнення винної особи до встановленої законом відповідальності.

Об`єктивна сторона ст. 188-28 КУпАП полягає у невиконанні саме законних вимог (припису).

Вимога (припис) від 06.04.2021 № 59 складений на підставі ст. ст. 27, 521 Закону України «Про дорожній рух». Вказані норми не наділяють повноваженнями інспектора відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції виносити вимогу (припис), тобто вимагати усунення виявлених порушень.

Отже, зміст вимоги (припису) від 06.04.2021 № 59 не дає підстави констатувати, що його прийнято органом поліції на законних підставах. Що виключає відповідальність особи за ст. 188-28 КУпАП через його невиконання.

Таким чином, указаний припис є неправомірний і тому немає підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , передбаченого ч. 1 ст. 188-28 КУпАП, за невиконання вимоги (припису) інспектором відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Під час розгляду справи враховую, що ОСОБА_1 вжив залежні від нього заходи щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, докази наявні у матеріалах справи ( а. с. 3).

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Однак, у діях ОСОБА_1 не встановлено вину (бездіяльності) особи.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Інспектор ВБ ДР УПП не дотримався вимог ст. 251 КУпАП та не зібрав доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП. До матеріалів справи не додав належних та достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-28 КУпАП, а також не додав доказів того, що ОСОБА_1 є особою до повноважень якої належить усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху.

Оцінивши докази, доходжу висновку про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних щодо складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст. 188-28 КУпАП необхідно закрити за відсутністю доказів наявності у діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 188-28, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 188-28 КУпАП, щодо ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Галицький районний суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяМ. Р. Мергель