Справа № 712/1840/21
Провадження № 3-зв/712/6/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Кончина О.І. розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Гоменюк О.Ю. у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Соснівського районного суду м. Черкаси Гоменюк О.Ю. по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (справа № 712/1840/21), обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він має сумніви в упередженості та об`єктивності судді при розгляді даної справи.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, скерувавши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі.

Вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали, суддя приходить до наступного висновку.

Так, Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено поняття «відвід судді», «самовідвід» та порядку розгляду таких заяв.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені також у ст. 7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, враховуючи викладене, вимоги ст. 9 Конституції України та ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, вважаю, що розгляд заяви про відвід в рамках справи про адміністративне правопорушення є можливим.

Зі змісту ст. 6 Конвенції та практики Європейського Суду з прав людини з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «Мікаллеф проти Мальти», п. 93). Європейський Суд з прав людини у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «П`єрсак проти Бельгії», п. 30; справа «Грівз проти Сполученого Королівства», п. 69).

За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу судді в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України).

За приписами статей 126,129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя є незалежні та керуються верховенством права, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом (п.10). Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Таких обставин, які б перешкоджали брати участь у розгляді адміністративної справи відносно ОСОБА_1 не встановлено, а наведені в заяві про відвід доводи є необґрунтованими та такими, які фактично свідчать про незгоду з процесуальними рішеннями прийнятими суддею Гоменюк О.Ю.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 про відвід судді Гоменюк О.Ю. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод,ст. 9 Конституції України, ч.1ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 2, ЗУ «Про судоустрій та статус суддів»,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Гоменюк О.Ю. по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративного відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси О.І.Кончина