Справа № 3/593/215/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"22" квітня 2021 р. м.Бережани Тернопільської області

Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Німко Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бережани Тернопільської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, фізичної особи-підприємця, проживаючого по АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,-

ВСТАНОВИВ :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №059627 від 25 березня 2021 року вбачається, що «25.03.2021 року о 18:00 год. ОСОБА_1 , будучи ФОП продаючи в кафе «Троянда» що по вул.Шевченка, 5А, м.Бережани, реалізував алкогольні напоії пиво «Микулинецьке», 0,5 л, 5,0 % об, по ціні 20 грн. гр. ОСОБА_2 , не маючи ліцензії на провадження виду господарської діяльності».

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП не визнав. Пояснив, що 25 березня 2021 року близько 18:00 год. у кафе, де він здійснює підприємницьку діяльність зайшов ОСОБА_2 , який побачив пакет із його ( ОСОБА_1 ) продуктами, які він придбав для дому, серед покупок було і пиво «Микулинецьке». ОСОБА_2 попросив його продати пиво, на що він йому відмовив, оскільки реалізацією алкогольних напоїв у своєму кафе він не займається, а продає із напоїв лише каву, чай. Тоді ОСОБА_2 сказав, що дуже хоче пити, витягнув із пакету пиво, відкрив його і почав пити, після чого дав йому 20 гривень. Коли ОСОБА_2 вийшов з кафе, відразу прийшли працівники поліції, які склали протокол. Із протоколом про адміністративне правопорушення він не погоджується, оскільки господарської діяльності із реалізації алкогольних напоіїв він не провадив, а фактично взяв гроші за власне пиво, що придбав для свого вжитку.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що за обставин, вказаних у протоколі, йшов додому повз кафе «Троянда», вирішив зайти та купити пива. Зайшовши в кафе, за прилавком побачи ОСОБА_1 і попросив продати пиво, на що той йому відмовив, бо не продає пива. Біля прилавка він побачив пакет, в якому було кілька пляшок пива. Він взяв одну пляшку і поклав на прилавок 20 гривень, попросивши продати пиво. ОСОБА_1 знову відмовив йому у такому проханні, однак він його не послухав, відкрив пиво і почав пити. Він вийшов із кафе з пивом, сів біля кафе, де до нього підійшли працівники поліції і запитали де він придбав пиво і він їм розказав де і при яких обставинах він купив пиво.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього докази, суд прийшов до такого.

Відповідно вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

До матеріалів справи не долучено жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Так, додані до матеріалів справи письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджують ті обставини, які ними повідомлені у судовому засіданні.

У протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про свідків, особи не встановлені і не допитані.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що у даному випадку працівниками поліції не здійснено всіх необхідних дій для встановлення, з`ясування та фіксування обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а відтак протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №059627 від 09 25 березня 2021 року складено з порушеннями вимог КУпАП і не може бути визнаний належним доказам по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом (фактично містить формулювання обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення), а тому обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності і були належними й допустимими.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України). Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП).

Таким чином, враховуючи положення ст. 62 Конституції України, відповідно до яких, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також відсутність в матеріалах адміністративної справи належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому протиправного діяння, суд приходить до висновку про відсутність в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КупАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу такого адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного

суду Тернопільської області Н.П. Німко