справа № 642/2529/21
провадження № 3/642/979/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Ольховський Є.Б., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення який надійшов з відділу № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_1 , громадянки України, зареєстрованої та яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №213459 від 10.04.2021 р., 10.04.2021 року о 13-50 год. за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 140, водій ОСОБА_1 керувала трамваєм номер борту 3096, здійснювала регулярні пасажирські перевезення за маршрутом з вул. Новожанова-вул. Залютіна) у кількості 53 пасажирів, що на 3 осіб перевищує кількість місць для сидіння зазначених в бортовій книжці, чим порушила п.2 п.п.10 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження поширення протиепідемічних заходів на території України», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, адвокат надала заву з проханням розглядати справу у їх відсутність. В запереченнях зазначила, що протокол не відповідає вимогам, встановленим ст. 256 КУпАП України, зокрема щодо зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. В протоколі не вірно зазначений пункт нормативного акту, а саме міститься посилання на порушення неіснуючого підпункту «п.2 п.п.10» постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 р. На дату складання протоколу такого підпункту не існувало та не існує на сьогоднішній день. На дату складання протоколу такий вид заборони встановлювався підпунктом 8 пункту 3 Постанови КМУ від 09.12.2020 р. 31236. Також зазначила, що рапорт поліцейського не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, до суду не надано копії технічного документації транспортного засобу із зазначеною кількістю місць для сидіння. Просить провадження по справі закрити за відсутністю події та складу правопорушення.

За таких обставин, на підставі ч.2 ст. 268 КУпАП суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку про те, що справу необхідно закрити з наступних підстав.

Відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція статті 44-3 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність.

Згідно з підпунктом 8 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Так, в протоколі не вірно зазначений пункт нормативного акту, а саме в протоколі міститься посилання на порушення неіснуючого підпункту «п.2 п.п.10» постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 р.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 245-246, 280 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Також, із дослідженого відеозапису від 10.04.2021 р., який надано в якості додатку до протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що точну кількість пасажирів з цього відеозапису встановити не можливо.

Суду не надано доказів, які б підтвердження факт перевищення місць саме на 3 особи, за наявності дозвільних 53 пасажирів, а саме бортової книжки, на яку посилається орган, який склав протокол.

Сам по собі рапорт поліцейського від 10.04.2021, за відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Cтаттею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Належних та допустимих доказів, які б беззаперечно доводили факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено.

Відсутність однієї із складових складу правопорушення суб`єкта правопорушення, свідчить про відсутність складу правопорушення.

ЄСПЛ у справах „Малофєєв проти Росії та „Карелін проти Росії, у сформулював позиції, за якою у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Отже в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що справу слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 44-3, 247, 268, 283, 284, 285 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя Є.Б. Ольховський