Справа № 136/698/21
провадження №3/136/298/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

20.04.2021 о 18:36 год., по вул. Миру, с. Костянтинівка, Вінницький р-н, Вінницька обл., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN JETTA», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголь з ротової порожнини. Від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненому не визнав, суду пояснив, що у зв`язку із збігом тяжким сімейних обставин (склались напружені стосунки із дружиною, наявність аліментних та кредитних зобов`язань) мав знервований емоційний стан. Він, ОСОБА_1 , вживавив пиво, але був в нормальному стані, що дозволяв керувати транспортним засобом.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, які були безпосередньо досліджені судом.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №214745 від 20.04.2021, слідує, що ОСОБА_1 підписаний протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого йому інкриміновано порушення п.2.5. ПДР, за що передбачена відповідальність ст.130 ч.1 КУпАП, та останній зазначив, що вживав пиво та керував транспортним засобом, продувати прилад Драгер чи їхати до медичного закладу на обстеження відмовляється.

За клопотанням особи, яка притягується до відповідальності було витребувано відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського, який здійснював контроль за дотриманням Правил дорожнього руху 20.04.2021 о 18:36 год. по вул. Миру в с. Костянтинівка, Вінницький р-н, Вінницька обл., а саме: інспектора СРПП ВП №4 Липовецького ВП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, капітана поліції Чекалюка О.О., яким було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №214745 стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Із відеозапису із нагрудної камери поліцейського, який був оглянутий в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді запаху з ротової порожнини, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі, відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився.

Судом встановлено, що про долучення відеозапису із нагрудної камери поліцейського зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, наданий він на вимогу суду за клопотанням особи, яка притягується до відповідальності працівником поліції у відповідності до вимог ст.251 ч.2 КУпАП, відтак є належним та допустимим доказом.

Частиною 1 статті ст.130 КУпАП, встановлено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пункт 1.3 ПДР України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 ПДР України, встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до приписів ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п.п.2, 4 Розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗЗ України 09.11.2015 року №1452/735, огляду та стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні, ухваленому 29.06.2007 у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд, оцінивши вищезазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП яке полягає у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку є доведеною належними та допустимими доказами.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколах про адміністративні правопорушення та іншими матеріалами справи.

Доводи ОСОБА_1 про те, що у зв`язку із збігом тяжким сімейних обставин (склались напружені стосунки із дружиною, наявність аліментних зобов`язань) мав знервований емоційний стан, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами та не спростовують обставин встановлених у ході судового розгляду.

При призначенні виду та розміру адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховується особа порушника, ступінь вини, майновий стан, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_1 , з урахуванням особи порушника, характеру вчиненого правопорушення, слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини статті, за якою інкриміновано правопорушення.

Разом з тим, починаючи з 17.03.2021, набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху" за N 1231-IX від 16.02.2021, яким внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема ч. 1 ст.130 КУпАП викладено у новій редакції та передбачено адміністративне стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 58 Конституції України, визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відтак, оскільки правопорушення вчинено 20.04.2021, тобто після набрання чинності вказаним Законом, отож суд вважає за необхідне призначити стягнення у відповідності до санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у редакції чинній на час вчинення адміністративного правопорушення у виді штрафу, а також суд застосовує додаткове стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки відповідно до довідки доданої до матеріалів справи ОСОБА_1 отримував посвідчення водія.

Даний вид адміністративного стягнення згідно ст. 23 КУпАП буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яке досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Частиною 5 статті 4 Закону України "Про судовий збір", передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки, з 01.01.2021 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2270 грн., тому вважаю за необхідне, що з правопорушника підлягає стягненню 454 грн. судового збору в прибуток держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 27, 33, 40-1, ч.1 130, 283, 287, 289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу,визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя С.В. Шпортун