ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/1093/21

Провадження № 3/293/1553/2021

07 червня 2021 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Збаражський Олег Миколайович, розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліцейської діяльності № 1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, не працює,

за ч.1 ст.44-3, ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ № 663038 від 29.04.2021 вбачається та визнано судом доведеним, що ОСОБА_1 29.04.2021 близько 17 години 10 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , перебувала на вулиці, без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, чим порушила вимоги а саме п.п.2 п.3 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020, зі змінами постанови КМУ №104 від 17.02.2021, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №663039 від 30.04.2021, встановлено та визнано судом доведеним, що 30.04.2021 о 11 год., перебуваючи у с. Жадьки по вул. Шевченка, ОСОБА_1 порушувала громадський спокій, висловлювався нецензурною лайкою, на прохання заспокоїтись не реагувала, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Постановою суду від 18.05.2021 вказані матеріали об`єднано в одне провадження.

Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя роз`яснив правопорушнику права та обов`язки передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.44-3, ст.173 КУпАП визнала повністю, щиро розкаялась.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться у межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимогст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення правопорушника, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП з наступних підстав.

Диспозиція частини 1 статті 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

При цьому, у ст.ст.1, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Водночас, згідно підпункту 2 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020, зі змінами згідно постанови Кабінету Міністрів України №104 від 17.02.2021 з 24 лютого 2021 року на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється: 2) перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

За таких обставин дії ОСОБА_1 , а саме перебування його 29.04.2021 близько 17 години 10 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , на території загального користування, а саме на вулиці, без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, правильно кваліфіковані за ч. 1 ст.44-3 КУпАП, як порушення правил щодо карантину людей.

Вина ОСОБА_1 за вказаних обставин підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 663038, в якому ОСОБА_1 власноручно зазначила, що погоджується з вчиненим адміністративним правопорушенням, її поясненнями, наданими в судовому засіданні.

Крім того, судом встановлено, що 30.04.2021 в 11 год., перебуваючи у с. Жадьки, по вул. Шевченка, ОСОБА_1 порушувала громадський спокій, висловлювався нецензурною лайкою, на прохання заспокоїтись не реагувала, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №663039 від 30.04.2021.

Факт вчинення вказаного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №663039 від 30.04.2021, в якому ОСОБА_1 власноручно зазначила, що погоджується з вчиненим адміністративним правопорушенням, рапортами дільничних офіцерів поліції відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління ГУНП в Житомирській області від 30.04.2021, її поясненнями, наданими в судовому засіданні.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. У судді відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Дослідивши адміністративні матеріали та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

З суб`єктивної сторони хуліганські дії правопорушника характеризуються умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Так, ОСОБА_1 умисно порушила громадський порядок, зумовлений закономірностями соціального розвитку системи правил та інститутів, що забезпечують упорядкованість суспільних відносин і надають їм певної організаційної форми.

За таких обставин дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 173 КУпАП, як дрібне хуліганство.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Суд неупереджено, всебічно та повно оцінивши всі докази по справі дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП України, є повністю доведеною.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.34 КУпАП, обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення ОСОБА_1 є щире розкаяння винної.

Відповідно до ст.35 КУпАП, обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст.17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин, враховуючи обставини справи, характер правопорушення, особу правопорушника, а також те, що стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у даному випадку це санкція ст.173 КУпАП, оскільки передбачає стягнення у виді адміністративного арешту, суд приходить до висновку про необхідність застосувати до правопорушника адміністративне стягнення, передбачене ст.173 КУпАП, у виді штрафу, оскільки в даному випадку застосування адміністративного стягнення у виді штрафу буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень та повністю відповідатиме меті його застосування.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 36, 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 44-3, ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одну) гривню.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк 15 днів, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Суддя О.М. Збаражський