Дата документу 17.06.2021
Справа № 334/3901/21
Провадження № 3/334/1627/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка є фізичною особою-підприємцем (салон « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністравтине правопорушення серії ВАБ 592894, який надійшов до суду, 12.05.2021 року о 13 годині 10 хвилин в м. Запоріжжя, пр. Соборний, б. 232 у салоні «Арт Дизайн», де ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, була відсутня урна для використаних ЗІЗ, чим було порушено п. 3 пп. 14 постанови КМУ № 1236.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, не визнала, пояснила, що на території салону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та біля входу до нього наявні урни для збору використаних ЗІЗ у загальній кількості 6 штук, маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менше як 1.5 метри у приміщенні було нанесено. Також, на підтвердження зазначеного, надала до суду фотознімки території біля салону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та безпосередньо його приміщень.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 3 підпунктом 14 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року встановлено, що на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: відвідування закладів освіти здобувачами освіти у разі, коли на самоізоляції через контакт з пацієнтом з підтвердженим випадком COVID-19 перебуває більш як 50 відсотків здобувачів освіти та персоналу закладу освіти.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення та згідно матеріалів, які до нього додані, склад адміністративного правопорушення визначено як «відсутня урна для використаних ЗІЗ», необхідність встановлення якої регламентовано пунктом 3 підпунктом 12 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року, відповідно до якого діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких:

не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра;

не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, та не здійснюється належний контроль за їх використанням;

обслуговуються покупці без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, які закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, за винятком обслуговування за межами будівлі суб`єкта господарювання (через вікна видачі, тераси тощо);

не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).

Таким чином, дії особи, що притягується до адміністративної відповідальності кваліфікуються за пунктом постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року, яка не передбачає відповідальності за таке порушення карантинних правил.

Крім того, з наявних у суду матеріалів справи, вбачається, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення фото виготовлені таким чином, що відображають не всю територію біля салону « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зокрема, на даних знімках відсутній вхід до салону. Натомість фото, які були надані правопорушником, містять, в тому числі, зображення входу до салону та прилеглої до нього території, на яких вбачається наявність трьох урн для сміття, при чому біля вхідних дверей дані урни розташовані з двох сторін (на вулиці та в приміщенні).

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні КУпАП, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 порушувала вимоги п. 3 пп. 14 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року, а також, що в АДРЕСА_2 у салоні « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де ОСОБА_2 здійснює підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець, була відсутня урна для використаних ЗІЗ до адміністративного матеріалу не додано.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі за текстом Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia, заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) Європейського суду з прав людини розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки, вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Враховуючи викладене, суд не може самостійно збирати докази для розгляду справи про адміністративне правопорушення. При цьому ті порушення, які закидаються ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджуються жодними доказами.

Відповідно до норм КУпАП адміністративна відповідальність настає за умов: 1) наявності події, що передбачає адміністративну відповідальність; 2) наявність складу правопорушення, а саме: - суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення; - об`єктивної сторони правопорушення, яке характеризується наявністю дії чи бездіяльності суб`єкта правопорушення, внаслідок чого було порушено конкретну норму законодавства; - причинно-наслідкового зв`язку між подією, що передбачає адміністративну відповідальність, та її негативними наслідками, зокрема, завдання шкоди органам влади.

Перелічені ознаки є визначальними фактором, оскільки відсутність події і складу адміністративного порушення виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 247 КУпАП передбачені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, за яких провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Тому, суддя приходить до висновку про те, що провадження по адміністративному матеріалу відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 44-3, 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Коломаренко К. А.