КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:

секретаря судового засідання ? Безчасної О.В.

представника митниці ? Глущенко Н.В.

захисника ? Дуговського Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби Куликова М.М. на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 11.09.2020, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України, закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду представник митниці подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову Солом?янського районного суду міста Києва від 11.09.2020 в повному обсязі та постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України та застосувати до нього стягнення у відповідності до санкції статті.

В обґрунтування апеляційних вимог представник митниці вказує, що ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення та перемістив товар, а саме: "Легковий автомобіль марка VW(VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_1 " вартістю 2300 євро (або еквівалент 67648,61 гривень за курсом НБУ на час переміщення транспортного засобу через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів документу, рахунок-фактури №б/н від 03.07.2019, який був підставою для переміщення товару і містив неправдиві відомості та є підробленим в частині достовірних даних щодо вартості товару. Вказані дії містять в собі склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.483 МК України.

Відповідно до протоколу №0039/10000/20 про порушення митних правил від 13.01.2020 року, вбачається, що згідно митної декларації ІМ40ДЕ № UA101050/2019/009746 від 11.07.2019, проведено митне оформлення товару: «Легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_1 », який відповідно до рахунка - фактури від 03.07.2019 № б/н слідував на адресу фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ).

04.07.2019 року громадянин України ОСОБА_1 (паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 ) через Волинську митницю ДФС, ввіз на митну територію України товар, а саме: «Легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_1 ».

У якості підстави для переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України громадянин ОСОБА_1 подав органам доходів і зборів України доручення № ННН 095953 від громадянина України ОСОБА_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , рахунок-фактуру № б/н від 03.07.2019, видану компанією «M. ET MME PRADO PASCAL» (відправник), згідно якої товар: «легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_1 » був реалізований громадянину ОСОБА_2 ».

Вартість вищезазначеного транспортного засобу відповідно до рахунку-фактури (Faktuur) від 03.07.2019 № б/н становить 1400 євро.

Водночас, за результатом опрацювання інформації та копій документів, наданих митними органами Республіки Литва, що надійшли до Житомирської митниці (за вхідним №31561/7/99-99-20-02-01-17 від 27.11.2019) встановлено, що «легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_1 » придбано у компанії AUTOVAIDAS (Республіка Литва) громадянином України ОСОБА_1 за ціною 2300 євро.

Згідно рахунку-фактури № VAI0000286 від 03.07.2019 та митної декларації країни експорту Республіки Литва №19LTLC0100EK103388 від 03.07.2019, відправник товару є компанія AUTOVAIDAS (Республіка Литва), а одержувач ОСОБА_1 .

Громадянин України ОСОБА_1 під час вивезення з території Республіки Литва товару «Легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_1 » подав митним органам Республіки Литва рахунок-фактуру № VAI0000286 від 03.07.2019 на суму 2300 євро, який в подальшому приховав від митного контролю при ввезені транспортного засобу на митну територію України подавши рахунок-фактуру № б/н від 03.07.2019, що мав відмінності щодо його вартості.

Відповідно до ч.3 ст.10 Протоколу № II про взаємну адміністративну допомогу в митних справах до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (від 21.03.2014) сторони можуть використовувати в своїх протоколах представлення доказів, звітах і свідченнях, а також у судових розглядах і представленні обвинувачення в судах інформацію, які вони отримали, і документи, з якими вони були ознайомлені відповідно до положень цього Протоколу, як докази.

Пунктом 6 постанови пленуму Верховного суду України від 3 червня 2005 року №8 «Про судову практику у справах про порушення митних правил» зазначено, що підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Таким чином, митний орган прийшов до висновку, що громадянин ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення та перемістив товар, а саме: «Легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_1 », вартістю 2300 євро (або еквівалент 67648,61 гривень за курсом НБУ на час переміщення транспортного засобу через митний кордон України) через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів документу, рахунок-фактури № б/н від 03.07.2019, який був підставою для переміщення товару і містив неправдиві відомості та є підробленим в частині достовірних даних щодо вартості товару.

Зазначені дії громадянина України ОСОБА_1 мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про розгляд апеляційної скарги представника митниці, до суду не з?явився. Враховуючи зазначене, а також те, що в суді апеляційної інстанції він представлений захисником, який вважав за можливе розглядати наявні апеляційні вимоги за відсутності ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про здійснення розгляду апеляційної скарги представника митниці існуючим складом.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника митниці, який підтримав наявну апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, думку захисника Дуговського Ю.В., який заперечив проти поданої апеляційної скарги та просив залишити без змін оскаржувану постанову місцевого суду, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляції, суд не знаходить підстав для задоволення апеляційних вимог представника митниці, з огляду на наступне.

Згідно положень ч.5 ст.529 МК України, порядок оскарження постанови суду (судді) у справах про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення. Зокрема цей порядок визначений ст. 294 КУпАП.

Відповідно до ст.486 МК України та ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.489 МК України та ст.280 КУпАП, при розгляді справи підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі, що підтверджується слідуючим.

За змістом ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Так, матеріалами справи підтверджується, що 13.01.2020 митним органом складено протокол про порушення митних правил №0039/10000/20 відносно ОСОБА_1 , за порушення ним правил ч.1 ст.483 МК України. Зокрема, як слідує з вищезазначеного протоколу, дії спрямовані на переміщення та перемістив товар, а саме: «Легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_1 », вартістю 2300 євро (або еквівалент 67648,61 гривень за курсом НБУ на час переміщення транспортного засобу через митний кордон України) через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів документу, рахунок-фактури № б/н від 03.07.2019, який був підставою для переміщення товару і містив неправдиві відомості та є підробленим в частині достовірних даних щодо вартості товару.

Натомість, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи, надано існуючим по справі доказам правильну правову оцінку та зауважено, що обставини викладені у протоколі №0039/10000/20 від 13.01.2020 року щодо переміщення через митний кордон України товару, а саме: «Легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_1 », вартістю 2300 євро (або еквівалент 67648,61 гривень за курсом НБУ на час переміщення транспортного засобу через митний кордон України) з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів документу, рахунок-фактури № б/н від 03.07.2019 р., який був підставою для переміщення товару і містив неправдиві відомості та є підробленим в частині достовірних даних щодо вартості товару, на підставі яких складений зазначений протокол, не знайшли свого підтвердження в суді та спростовується наданими до суду доказами.

З таким висновком погоджується і апеляційний суд, при цьому звертаючи увагу на наступному.

Відповідно до диспозиції ст. 483 МК України, відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару, згідно з УКТ ЗЕД, та його митної вартості.

За змістом вказаної норми переміщення предметів із приховуванням від митного контролю може здійснюватися, в тому числі, шляхом подання до митного органу України, як підстави для їх переміщення, документів, що містять неправдиві дані.

Так, підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, інвойс, дозвіл відповідних державних органів тощо.

Документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо, не відповідають дійсності.

Зі складеного відносно ОСОБА_1 протоколу слідує, що наявність в його діях ознак порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, митними органами пов`язується з результатом опрацювання інформації та копій документів, наданих митними органами Республіки Литва, що надійшли до Житомирської митниці (за вхідним №31561/7/99-99-20-02-01-17 від 27.11.2019) та відповідно до яких, встановлено, що «легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_1 » придбано у компанії AUTOVAIDAS (Республіка Литва) громадянином України ОСОБА_1 за ціною 2300 євро.

При цьому, як було з?ясовано в ході розгляду існуючих апеляційних вимог, умислу у гр. України ОСОБА_1 на переміщення через митний кордон автомобіля на підставі документів, що містять недостовірні відомості не було, оскільки останнім митному органу була подана інформація, виходячи із наявних у нього документів, серед яких: доручення № ННН 095953 від громадянина України ОСОБА_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , рахунок-фактура № б/н від 03.07.2019, виданий компанією «M. ET MME PRADO PASCAL» (відправник), згідно якої товар: «легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_1 » був реалізований громадянину ОСОБА_2 ». Вартість вищезазначеного транспортного засобу відповідно до рахунку-фактури (Faktuur) від 03.07.2019 № б/н становить 1400 євро.

При цьому, ОСОБА_1 лише ввіз вказаний автомобіль через митний кордон України, як перевізник на підставі доручення, жодних намірів приховувати від митного контролю відомостей та документів, які в нього були в наявності, щодо митної вартості транспортного засобу останній не мав, що й підтверджує відсутність в його діях прямого умислу.

За таких обставин, оскільки у діях ОСОБА_1 відсутній умисел, як обов`язкова ознака суб`єктивної сторони складу інкримінованого йому правопорушення, на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом подання документів, що містять неправдиві відомості, а відтак в його діях відсутні ознаки об`єктивної сторони порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України, з огляду на що підстав для скасування оскаржуваної постанова, як того просить представник митниці, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби ? залишити без задоволення, а постанову Солом?янського районного суду міста Києва від 11.09.2020, якою закрито провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України, ? залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Р.М.Ігнатов

Справа № 760/9679/20

Протокол №0039/10000/20

Категорія: ст.483 МК

Суддя у першій інстанції - Кушнір С.І.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.