П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Лічман Л.Г., розглянувши матеріали справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тимчасово непрацюючого, який проживає в АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 і ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 305666 від 29.10.2021 р., 29.10.2021 р. о 13 годині 15 хвилини у м. Одесі по вул. Балківська, 163 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем OPEL CORSA, номерний знак НОМЕР_2 , не обрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем TOYOTA, номерний знак НОМЕР_3 , який рухався попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Крім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 305667 від 29.10.2021 р., 29.10.2021 р. о 13 годині 15 хвилини у м. Одесі по вул. Балківська, 163 водій ОСОБА_1 на автомобілі OPEL CORSA, номерний знак НОМЕР_2 , став учасником ДТП, керував з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, порушення координації рухів. Пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі водій відмовився, що зафіксовано на портативний відеореєстратор 001565. Тим самим водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

09.11.2021 р. справи відносно ОСОБА_1 надійшли до Малиновського районного суду м. Одеси для розгляду.

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11.11.2021 р. матеріали адміністративних справ № 521/18332/21 та 521/18388/21 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 і ч.1 ст. 130 КУпАП об`єднано в одне провадження, об`єднаній адміністративній справі присвоєно єдиний унікальний номер судової справи № 521/18332/21, провадження № 3/521/10526/21.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Твердохліб В.Ю. вину ОСОБА_1 у вчиненні ДТП за ст. 124 КУпАП визнали, при цьому провадження у справі щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП просили закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, надавши відповідне письмове пояснення. З доданого до протоколу відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 самостійно пропонує здати аналізи на стан сп`яніння. Поліцейський не роз`яснив ОСОБА_1 його права, закріплені в ст. 268 КУпАП, зокрема право на правову допомогу, ні наслідків відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 , самостійно просить роз`яснити процедуру проходження та наслідки. Матеріали справи не містять письмового направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння, що свідчить, що поліцейський не направляв правопорушника до належного закладу охорони здоров`я (справи № 751/2008/18, 447/516/19, 661/1104/21, 752/5448/21, 211/2857/21). Крім того, спірний протокол складений без участі двох свідків (справи № 947/14348/21, 369/4908/21, 654/1840/21, 367/3903/21, 366/687/21, 766/13662/21). ОСОБА_1 не був проти проведення огляду на стан сп`яніння, вказавши якщо потрібно, то звісно, однак поліцейський перебиваючи відповідь акцентує та неодноразово наполегливо провокує ОСОБА_1 на відмову від поїздки до закладу охорони здоров`я, аргументуючи це тим, що останній зможе відразу поїхати на роботу. Відмова від поїздки на «Воробйова» це стандартна процедура і якщо ОСОБА_1 відмовиться, то про це просто буде зазначено в протоколі і все, жодних наслідків не настає. Просто потім ОСОБА_1 скаже, що вживав певні лікарські препарати. Отже відмова ОСОБА_1 від проходження огляду спровокована поліцейськими. Матеріали справи не містять доказу, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування, а також відсутній акт приймання автомобіля іншою особою. Також адвокат Твердохліб В.Ю. зазначив, що відеозапис не є безперервним, оскільки переривався, відключався більше, ніж 40 хвилин. ОСОБА_1 власноручно писав пояснення, порушень мови на відео немає, координація рухів правильна.

Керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху, що спричинило матеріальні збитки.

Обставини правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджуються зібраними по справі доказами, згідно ст. 251 КУпАП: письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 29.10.2021 р.; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.10.2021 р.

Згідно п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Суд вважає, що матеріали справи є достатніми для висновку про те, що саме ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, і саме ці порушення призвели до ДТП та її наслідків.

Згідно санкції ст. 124 КУпАП, це правопорушення тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суддя враховує характер вчиненого правопорушення, дані про його особу, який до адміністративної відповідальності притягнутий вперше, визнання ним вини, тому вважає за можливе призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави, передбаченому санкції даної статті, як необхідне та достатнє, а не більш серйозних стягнень, передбачених ст. 124 КУпАП.

Крім того, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення не знайшла своє підтвердження, з огляду на наступне.

Матеріали справи містять наступні докази:

-довідку згідно інформаційного порталу Національної поліції від 01.11.2021 р. ОСОБА_1 протягом року за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувалася;

-відеозапис з портативного відеореєстратора № 001565.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п. 2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - в Інструкція).

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

При цьому, відповідно до п. 1, 6, 7 розділу I Інструкції ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п. 12 розд. ІІ Інструкції).

Згідно п. 3, 4, 7-8, 12-13, 15, 22 розд. ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Згідно п. 5 розд. ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Аналіз зібраних у справі доказів дає підстави стверджувати те, що поліцейські при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначених вимог закону не дотримались.

Зі змісту відеозаписів з портативного відеореєстратора № 001565, наданих співробітниками поліції, вбачається, що 29.10.2021 р. о 13 годині 15 хвилини у м. Одесі по вул. Балківська, 163 водій ОСОБА_1 на автомобілі OPEL CORSA, номерний знак НОМЕР_2 , став учасником ДТП. У зв`язку з наявністю у ОСОБА_1 ознак сп`яніння поліцейськими запропоновано пройти огляд на місці за допомогою спеціального технічного приладу Драгер, на що ОСОБА_1 погодився, зауваживши, що вживає лікарські препарати. Результатом тесту приладу DRAGER встановлено негативні показники. На пропозицію поліцейського проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 вказав, що звісно поїде, якщо це потрібно. Поліцейським наголошено, що ОСОБА_1 може відмовитися або поїхати. ОСОБА_1 сказав, що йому потрібно на роботу, запитав про процедуру, для чого це необхідно. Поліцейським повідомлено, що ОСОБА_1 може погодитися або відмовитися і поїхати на роботу, а також у випадку вжиття ліків чи наркотичних засобів протягом 90-70 днів до проведення огляду таке вживання буде виявлено, коли поїдуть на вул. Воробйова, то у будь-якому випадку покаже, що вживав. Відмова від поїздки на «Воробйова» це стандартна процедура і якщо ОСОБА_1 відмовиться, то про це просто буде зазначено в протоколі і все, жодних наслідків не настає. Просто потім ОСОБА_1 скаже, що вживав певні лікарські препарати. ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я відмовився, у зв`язку з чим його повідомлено, що у відношенні ОСОБА_1 буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 не був проти проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я (2 хв. 50 с. відео - 01565@371510), однак поліцейський акцентує та неодноразово наполегливо провокує ОСОБА_1 на відмову від поїздки до закладу охорони здоров`я, аргументуючи це тим, що останній зможе відразу ж поїхати на роботу (3 хв. 29 с. відео - 01565@224410) відмова від поїздки на «Воробйова» це стандартна процедура і якщо ОСОБА_1 відмовиться, то про це просто буде зазначено в протоколі і все, жодних наслідків не настає. Просто потім ОСОБА_1 треба сказати, що вживав певні лікарські препарати (3 хв. 50 с. відео - 01565@224410).

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду в закладі охорони здоров`я не була безумовною, він неодноразово виявляв бажання пройти такий огляд. Відмова, зафіксована у протоколі, спровокована поліцейським, який наголошував ОСОБА_1 , що той може не їхати до закладу охорони здоров`я, що потім скаже, що приймав лікарські препарати. Зазначені обставини є підставою для висновку про доведеність винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, поліцейський вважаючи, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції не відсторонив його від керування транспортним засобом.

Відповідно до п. 1 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Також, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП у разі виявлення особи, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, поліцейські зобов`язані відсторонити від керування транспортними засобами (вчинити дії, які унеможливлюють подальше керування).

Проте, матеріали справи не місять жодного доказу того, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування, а також акту приймання автомобіля іншою особою, відповідальною за її зберігання.

Отже, факт невідсторонення водія від керування свідчить про відсутність підстав для підозри ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.

Суд критично оцінює твердження адвоката Твердохдліба В.Ю. про необхідність залучення двох свідків. Вказані доводи суперечать ст. 266 КУпАП, відповідно до якої огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Отже, враховуючи наявність відеозаписів з портативного відеореєстратора № 001565, необхідність у залученні свідків відсутня.

Крім того, необґрунтованим є посилання у письмових поясненнях адвоката Твердохліба В.Ю. на те, що відеозапис не може слугувати належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки не є безперервним також не заслуговують на увагу, оскільки вказане не впливає на визначення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Підсумовуюючи вищевикладене, будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які з достатністю вказували б на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейськими не надано.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року вказує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення повинно випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року №12- рп/2011у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину (правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконній спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо досліджені суддею, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 грн.

Керуючись ст. ст. 124, 130, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тимчасово непрацюючого, який проживає в АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні.

Провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тимчасово непрацюючого, який проживає в АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити, відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова про накладання адміністративного стягнення у виді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 307 КУпАП (штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу).

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання в частині стягнення штрафу та судового збору 3 місяці.

Постанова може бути до Одеського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

С У Д Д Я: Л.Г. Лічман