Житомирський апеляційний суд
Справа №293/858/21 Головуючий у 1-й інст. Щербаченко І. В.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кушніренка А.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 06 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Відповідно до постанови, на 160 км автомобільної дороги Виступовичі Житомир - Могилів-Подільський водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-2107» номерний знак НОМЕР_1 08.04.2021 року о 10:50 годині, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння за згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосування приладу «Драгер», огляд зафіксовано на нагрудну бодікамеру, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову суду захисником Кушніренком А.В. подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки суд не повно з`ясував всі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, а тому вона підлягає скасуванню.

Вказує, що в порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року №1452/735.

На його думку, огляд ОСОБА_1 , слід визнати недопустимим доказом, оскільки в протоколі відсутні дані про свідків, серію та номер технічних засобів, які використовувались працівниками поліції, відсутній акт огляду особи на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів, а також повний та безперервний відеозапис з відображенням згоди останнього з результатами огляду.

На його думку, є безпідставним посилання суду щодо підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом на постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА №824373 від 08.04.2021 р., оскільки підпис особи у постанові та сплата штрафу не доводить його вини у вчиненні даного правопорушення. Доказ у вигляді роздруківки результатів тесту - 0,25 %, зроблений за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» є недопустимим доказом, оскільки відсутні сертифікати на використаний технічний засіб, а також свідоцтво про проходження повірки цим засобом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до змісту ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В п. 7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 визначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, результатом тестування на алкоголь №079366 від 08.04.2021 року - проба позитивна 0,25 проміле, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

З протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 , в своїх поясненнях зазначив: «Вчора випив 100 гр. горілки, зобов`язуюся не керувати транспортним засобом до повного витверезіння», посвідчивши протокол своїми підписами.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що порядок огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 було роз`яснено, він погодився пройти огляд на місці, сам відкрив мундштук, про результати тестування йому повідомили, він заперечень щодо результатів тестування на алкоголь не висловлював, фактично з ними погодившись. При цьому, не вимагав надати йому сертифікат та свідоцтво про повірку приладу «Драгер».

Доводи апелянта про недопустимість такого доказу як результат тесту, з підстав відсутності сертифіката на використаний технічний засіб «Drager Alcotest 6820», а також свідоцтва про проходження повірки цим засобом є надуманими, доказів, що підтверджують ці доводи сторона захисту не надала.

Разом з тим, з чек-тесту слідує, що процедуру калібрування було проведено 27.07.20 року, а тому працівники поліції мали право використовувати цей засіб у продовж одного року з цієї дати.

Відповідно до результатів тестування на алкоголь з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, власноручно посвідчив це своїм підписом. Жодних заперечень з приводу складеного протоколу ОСОБА_1 при ознайомленні з його змістом, в якому чітко вказано, що огляд ОСОБА_1 проводився, зі згоди водія, за допомогою пристрою «Драгер», у поясненнях не зазначав.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

Будь-яких сумнівів щодо належності та допустимості доказів, які суд поклав в обґрунтування своїх висновків апеляційний суд не знаходить, докази на які послався суд відповідають ст. 251 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що під час проведення огляду на стан сп`яніння працівники поліції не залучили свідків, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки згідно положень ст. 266 КУпАП участь свідків не є обов`язковою при проведенні такого огляду з застосуванням відеозапису.

Апеляційний суд вважає, що працівники поліції при проведенні огляду ОСОБА_1 дотримались вказаних положень Закону, а тому відсутні підстави для визнання огляду недійсним.

Що стосується інших доводів щодо недопустимості як доказу відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, то вони на переконання апеляційного суду є надуманими, оскільки сумнівів щодо автентичності даного доказу не має.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване та мотивоване рішення щодо не врахування висновку №126 від 05.04.2021 р., виданого КУ «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської області ради, на спростування перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Так, відповідно до протоколу ОСОБА_1 , керував транспортним засобом 08.04.2021 року о 10:50 год., натомість огляд у даному медичному закладі було проведено 08.04.2021 року о 14:50 год., після спливу двох годин з моменту встановлення підстав для здійснення огляду.

Вказане рішення суду узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 266 КУпАП, якою визначено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Враховуючи зазначене висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

На переконання апеляційного суду висновки суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Суд першої інстанції детально проаналізував кожен доказ дав їм оцінку як самостійно такі і взаємозв`язку, а тому апеляційний суд вважає вказане судове рішення законним та обґрунтованим та підстав для його зміни чи скасування не знаходить.

Не дає підстав для визнання огляду ОСОБА_1 таким, що проведений з істотними порушеннями відсутність акту огляду, а також не зазначення найменувань, серій та номерів використаних технічних засобів, які на думку апеляційного суду є формальними недоліками, оскільки така інформація відображена у протоколі про адміністративне правопорушення та чек тесті.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Кушніренка А.В. залишити без задоволення, а постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 06 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук