Справа № 477/344/21 Головуючий у першій інстанції Семенова Л.М.
Провадження № 33/812/196/21 Доповідач апеляційного суду Лівінський І.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 травня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Лівінського І.В.,

з секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, стягнуто 454 грн судового збору,

у с т а н о в и в :

Згідно з постановою суду, 06 січня 2021 року о 18 годині 40 хвилин на автодорозі Н-11 «Дніпро-Миколаїв» біля с. Калинівка Вітовського району Миколаївської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Transit Connect», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хиткою ходою, почервонінням очей, тремтінням рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 квітня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Крім того, суд стягнув судовий збір в розмірі 454 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та ухвалити нову, якою провадження закрити на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Апелянт вважає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки на час розгляду справи судом закінчилися передбачені статтею 38 КУпАП строки накладення адміністративних стягнень за адміністративні правопорушення, а тому справа підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Апелянт вказує на те, що Закон № 1231-ІХ від 16 лютого 2021 року фактично збільшив строки накладення адміністративного стягнення на період розгляду відповідних справ судом, що є погіршенням правового становища осіб, яких притягнуто до адміністративної відповідальності.

Посилається на те, що відповідно до частини 2 статті 8 КУпАП закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Прийняті зміни до статті 38 КУпАП не пом`якшують та не скасовують відповідальність особи, а тому в силу положень статті 58 Конституції України та статті 8 КУпАП не поширюються на правопорушення, вчинені до прийняття відповідних змін.

На думку апелянта, судом не враховано, що внаслідок внесених змін до статті 38 КУпАП його фактично було притягнуто до адміністративної відповідальності, що вже по суті є погіршенням його становища, оскільки за редакцією Закону № 114-ІХ, провадження по справі повинне було б бути закрите.

В судове засідання апелянт не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, зокрема, через електронну адресу, яку він зазначив в апеляційній скарзі. Просив розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 117948, 06 січня 2021 року о 18 годині 40 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Transit Connect», державний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі Н-11 «Дніпро-Миколаїв» біля с. Калинівка Вітовського району Миколаївської області, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених статтею 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395.

В своїх письмових поясненнях по суті порушення водій ОСОБА_1 пояснив, що 06 січня 2021 року його зупинили працівники поліції на автодорозі Н-11 «Дніпро-Миколаїв» біля с. Калинівка, керував автомобілем «Ford Transit Connect», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Вживав спиртні напої 05 січня 2021 року. Працівниками поліції йому було запропоновано продути алкотестер «Драгер» на місці зупинки, також йому було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився. Вину визнав і зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення пункту 2.5 ПДР погодився.

Згідно з письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , 06 січня 2021 року він був запрошений працівниками патрульної поліції як свідок того, що на автодорозі Н-11 «Дніпро-Миколаїв» біля с. Калинівка на місці зупинки транспортного засобу «Ford Transit Connect», державний номерний знак НОМЕР_1 , водію ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, однак водій відмовився. Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 визнав, пояснив, що вживав алкогольні напої, після чого керував транспортним засобом.

Свідок ОСОБА_3 надав аналогічні письмові пояснення.

Керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також факт відмови ОСОБА_1 пройти відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також визнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджений також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, доданого до протоколу про скоєння адміністративного правопорушення серії ОБ № 117948.

З вказаного відеозапису видно, що на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків. Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав.

Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Не довіряти або сумніватись в правдивості та об`єктивності пояснень свідків у суду апеляційної інстанції підстав немає, оскільки їх покази є в цілому послідовними і узгоджуються з іншими зібраними у даній справі доказами, а тому є належними доказами в даній справі.

За такого, зміст протоколу про адміністративне правопорушення та наведені показання свідків щодо суті адміністративного правопорушення в цілому узгоджуються з даними, які містяться у відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, здійсненому працівником поліції під час вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення .

Отже, сукупність досліджених в матеріалах справи доказів, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 117948 від 06 січня 2021 року, письмових пояснень порушника, свідків, відеозапису з нагрудної камери поліцейського, свідчить про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

За такого, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Разом з тим, притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладаючи на нього адміністративне стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог частини 3 статті 8 КУпАП, до накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, застосовуються положення частини 6 статті 38 КУпАП, що діють на час розгляду справи, за редакцією Закону від 16 лютого 2021 року № 1231-ІХ, тобто адміністративне стягнення може бути накладене протягом одного року з дня його вчинення.

Однак апеляційний суд не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема те, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такою обставиною, з-поміж іншого, є також питання про те, чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпАП, тобто строки притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами пункту 7 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за обставини закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як закріплено у статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення (частина 1).

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають (частина 2 статті 8 КУпАП).

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення (частина 3 статті 8 КУпАП).

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Законом № 1231-ІХ від 16 лютого 2021 року, який набув чинності 17 березня 2021 року, внесено зміни у статтю 38 КУпАП, а саме, доповнено новою частиною такого змісту: «Адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.».

Отже, прийняті зміни до статті 38 КУпАП не пом`якшують та не скасовують відповідальність особи, а тому в силу положень статті 58 Конституції України та частини 1, 2 статті 8 КУпАП, не поширюються на правопорушення, вчинені до прийняття відповідних змін.

Отже, судом необґрунтовано застосовано положення частини 6 статті 38 КУпАП, що діють на час розгляду справи, виходячи з положень частини 3 статті 8 КУпАП, яка регламентує лише процесуальне провадження по КУпАП.

Статтею 38 КУпАП (у редакції чинній на час вчинення правопорушення) встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративного стягнення. Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті (частина 2).

Згідно з протоколом, адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП, було вчинено ОСОБА_1 06 січня 2021 року.

Таким чином, на момент розгляду справи в суді першої інстанції (26 квітня 2021 року), закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягало закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Таким чином, відносно ОСОБА_1 , який обґрунтовано визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, є усі підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, які передбачені статтею 38 КУпАП, на що посилається апелянт.

Оскільки оскаржуване судове рішення постановлене з порушенням норм процесуального права, постанова місцевого суду має бути скасована на підставі пункту 3 частини 8 статті 294 КУпАП, з прийняттям апеляційним судом нової постанови.

У зв`язку із закриттям провадження у справі без накладення адміністративного стягнення, враховуючи положення статті 40-1 КУпАП, не підлягає сплаті судовий збір.

Керуючись статтями 38, 247, 283, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 квітня 2021 року відносно ОСОБА_1 скасувати.

Прийняти нову постанову.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та, на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду І.В. Лівінський