Справа № 504/1182/21
Номер провадження 3/504/677/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2021смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої барменом ФОП « ОСОБА_2 » зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 20.02.2019р., виданий органом 5135,

за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

08.04.2021р. інспектором СРПП ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Бабаєвим С. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №188415, згідно якого 08.04.2021р. о 14 год. 10 хв. ОСОБА_1 здійснювала торгівлю в барі, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 під час дії карантину, чим порушила постанову КМУ №154 від 24.02.2021р., відповідальність за що передбачено ч.1 ст.44-3 КУпАП.

В судовому засіданні 26.05.2021р. представник ОСОБА_1 адвокат Шерстюк П.П. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не містить норми законодавства, яка передбачає відповідальність,співробітниками поліції не надано належні докази та не досліджено фактичні обставини справи, а ОСОБА_1 , не є суб`єктом адміністративного правопорушення, оскільки не є суб`єктом господарювання.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представника ОСОБА_1 адвоката Шерстюк П.П., суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала.

За змістом ст.245 КУпАП, суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 44-3 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Слід зазначити, що ст. 44-3 КУпАП за своїм змістом є нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 44-3 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог постанови КМУ №154 від 24.02.2021р., проте порушення якого саме пункту постанови було допущено, не зазначено, яким чином були порушені вимоги не вказано, тобто об`єктивна сторона правопорушення викладена не коректно.

Згідно вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Однак, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не було дотримано вказаних вимог закону, а саме: не зазначено, яку конкретну норму відповідної Постанови КМУ вона порушила та яким чином, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, а відтак суб`єктом відповідальності за вказане адміністративне правопорушення, працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не надано.

Матеріали справи не містять інформації які саме функції та повноваження виконувала особа на момент складання протоколу. Доказів наявності трудових відносин особи із зазначеним в протоколі суб`єктом господарювання, а також те, що до службових обов`язків належить встановлення режиму роботи бару, не надано.

Слід зазначити, що згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину. Суд вважає, що встановлення безпосередньо в Конституції України формули презумпції не винуватості як об`єктивно-правового положення має найважливіший значення для захисту прав та законних інтересів громадян. Хоча цей принцип сформульовано як кримінально-процесуальній, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу.

Таким чином, всі встановлені судом обставини, в своїй сукупності, дають судді змогу зробити висновок про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.247, 283 ч.1 п.3, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя П. В. Жовтан