Справа № 161/1877/21 Провадження №33/802/477/21 Головуючий у 1 інстанції:Філюк Т. М.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря Грицишин О.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - Волощука О.Ф. за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ

Оскаржуваною постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він о 19 год 52 хв , 26 січня 2021 року, на вул.Окружній в с.Липини Луцького району Волинської області, керував транспортним засобом марки "Опель Віваро" державний номерний знак НОМЕР_1 , перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та відмовився в присутності двох свідків від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У поданій 24.05.2021 року апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки вважає причину пропуску строку поважною. На розгляді справи в місцевому суді не був присутній, оскільки перебував в медичному закладі на стаціонарному лікуванні. 21.04.2021 подав до суду клопотання про відкладення судового розгляду, однак суд розглянув справу за його відсутності.

Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою. Зазначає, працівниками поліції порушена процедура огляду його як водія на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. На місці пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився, однак не заперечував пройти огляд в медичному закладі. Вину не визнає, вважає, не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Суд під час розгляду справи порушив його право на захист, оскільки залишив поза увагою його заяву про відкладення розгляду по причині перебування останнього на стаціонарному лікуванні. Був позбавлений можливості судом бути присутній в судовому засіданні та захищати свої права під час судового розгляду.

Просить скасувати постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.04.2021 та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Волощука О.Ф., які просили апеляційну скаргу задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Як убачається з матеріалів справи, постанова ОСОБА_1 судом надсилалась 26.04.2021, яку він отримав 18.05.2021, тому строк на оскарження постанови місцевого суду, виходячи з принципу доступу до правосуддя, який випливає з п.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слід поновити та прийняти до розгляду апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі, що є грубим порушенням його права на захист, оскільки він не мав можливості подавати докази, апеляційний суд не бере до уваги.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що місцевий суд чотири рази повідомляв ОСОБА_1 про розгляд справи, зокрема: 22.02.2021 на 11:20 хв та 12.03.2021 на 11:20 надсилались повідомлення на його домашню адресу, розписки про вручення були повернуті до суду по причині відсутності адресата за вказаною адресою. 30.03.2021 на 11:30 судову повістку про виклик до суду, ОСОБА_1 26.03.2021 отримав особисто. 29.03.2021 на електронну адресу суду подав ряд клопотань про відкладення судового розгляду, у зв`язку з перебуванням на лікуванні. Розгляд справи місцевим судом було відкладено на 22.04.2021 10:00. Напередодні 21.04.2021 ОСОБА_1 подав повторне клопотання про відкладення судового розгляду, оскільки перебуває на стаціонарному лікуванні, це підтвердив довідкою №12 КП "Ківерцівська ЦРЛ ", в якій відсутні дані скільки часу ОСОБА_1 буде перебувати на лікуванні (а.с.30).

Апеляційний суд вважає, що права ОСОБА_1 не були порушені, суддею місцевого суду вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності, а неявку його розцінює, як намагання затягнути розгляд даної справи та уникнення ним відповідальності.

Посилання апелянта щодо порушення працівниками поліції процедури складання обстеження його як водія на стан алкогольного сп`яніння та процедури складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційним судом не береться до уваги, оскільки це було досліджено в місцевому суді, який дав належну оцінку доказам наявним в матеріалах справи.

З відеозапису з боді камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки від першого був відчутний запах алкоголю з ротової порожнини, однак ОСОБА_1 відмовився це зробити.

Апеляційний суд не знаходить порушень вимог матеріального права працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та оформленні матеріалів цієї справи.

Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння при керуванні транспортним засобом марки "Опель Віваро" державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідають фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними у передбаченому законом порядку та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №385859 від 26.01.2021 (а.с.1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння (а.с.3-4), розпискою ОСОБА_1 , який дав зобов`язання не керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння до повного витверезіння (а.с. 6), відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (DVD - диск а.с.7), де зафіксовано відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Місцевий суд прийшов до правильного висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати як керування транспортним засобом марки "Опель Віваро" державний номерний знак НОМЕР_1 та відмовився на вимогу працівника поліції від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто містять склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції в повному обсязі дотримався даних вимоги закону та обґрунтовано призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.294, 295 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.04.2021р.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.04.2021 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду П.П.Борсук