П О С Т А Н О В А
Іменем України

02.06.2021 м. Львів
Суддя Франківського районного суду м. Львова Марків Ю.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, сержанта, командира 2-го відділення комендантського взводу в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст.172-11 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про військове адміністративне правопорушення серії НГ №000056 від 02.06.2021 року, 01 червня 2021 року сержант ОСОБА_1 не з`явився без поважних причин на військову службу за адресою: АДРЕСА_2 , військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України. Діяння вчинене під час дії особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-11 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, просив суворо його не карати.

Частиною 4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність військовослужбовців за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб в умовах особливого періоду.

Вивчивши представлені на розгляд адміністративні матеріали, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП.

Вина його доведена зібраними по справі матеріалами. Зокрема, особистими поясненнями, як в судовому засіданні, так і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, згідно яких він не вийшов на роботу 01.06.2021 року, так як на вихідних проводив час в колі друзів та в подальшому не бажає проходити службу в лавах Національної гвардії України; підтвердженням даного правопорушення свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

На переконання суду, сукупністю наведених доказів у справі вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, доведена повністю.

Враховуючи характер вчиненого, особу правопорушника, який за місцем служби характеризується негативно, наявність обставини, що пом`якшує відповідальність, якими суд визнає щире розкаяння ОСОБА_1 у вчиненому та його критичне ставлення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що стягнення слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу, визначеного санкцією ч.4 ст.172-11 КУпАП. Таке стягнення, на думку суду, є необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети, зокрема для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.40-1 КУпАП особа, на яку накладено адміністративне стягнення, має обов`язок сплати судового збору. Згідно із п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 454 грн. 00 коп. Зазначена сума підлягає стягненню із ОСОБА_1 в користь держави.

Керуючись статтями 33, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Марків Ю.С.