Справа № 732/656/21 Головуючий у 1 інстанції Карпинська Н.М.
Провадження № 33/4823/436/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Слєпченка С.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2021 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм молоковозу,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з нього на користь держави 454,00 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1 02.05.2021 року о 22 год. 02 хв. керував автомобілем марки GEELY MR-7151A днз НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 „а Правил Дорожнього руху України і вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Огляд водія проводився з його згоди за допомогою приладу АЛКОФОР 505, № 12217, результат тесту 1,470 %.

Не погодившись із рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що з відеозапису, що доданий працівниками поліції до матеріалів справи, вбачається, що огляд на стан сп`яніння проводився з порушенням Інструкції з експлуатації приладу «Алкофор 505». Так, працівник поліції при проведенні огляду, використав два мундштуки, один з яких довгий, не передбачений Інстукцією, а короткий знаходився в багажнику авто поліції. Також в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на медичний огляд. Також працівники поліції не спитали у ОСОБА_1 чи погоджується він з результатами огляду, та не запропонували йому пройти огляд в лікарні.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце апеляційного розгляду повідомлявся належним чином, подав заяву про відкладення розгляду справи, оскільки за станом здоров`я не може з`явитися в судове засідання, додав фотокопію запису з медичної картки. Однак з даного документу не вбачається, що саме ОСОБА_1 звертався до лікаря, оскільки його прізвище там не зазначено.

Також, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово подавав заяви про відкладення розгляду справи. 22.09.2021 року у зв`язку з участю його захисника у іншому судовому засіданні; 25.10.2021 року у зв`язку з підозрою ОСОБА_1 на КОВІД-19; 24.11.2021 року за станом здоров`я. Однак документів, підтверджуючих, що йому за станом здоров`я не можна з`явитися в судове засідання суду не надав.

Крім того, явка особи яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання апеляційного суду є необов`язковою, тому інтереси ОСОБА_1 міг представляти його захисник, однак він не скористався даною можливістю.

За таких підстав, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно.

Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами, зокрема, змістом протоколу про адміністративне правопорушення; даними алкотестера «Алкофор», за результатами якого наявність алкоголю у ОСОБА_1 становить 1,470%о, отже, він перебував у стані алкогольного сп`яніння; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат якого виявився позитивним -1,470%о, з яким ОСОБА_1 погодився та підписав його; поясненнями наданими у судовому засіданні суду першої інстанції працівника поліції ОСОБА_2 , який пояснив, що у ОСОБА_1 , коли його зупинили, були такі ознаки сп`яніння: неконтрольовані рухи, незв`язна мова, запах алкоголю. Йому було роз`яснено порядок проходження огляду за допомогою приладу „Алкофор на місці, або в лікарні, або ж виразити відмову від проходження огляду. Натомість він прийняв участь у огляді на місці із застосуванням приладу „Алкофор. Тест видав показник, який був зафіксований і результат такого тесту долучений як доказ до протоколу. ОСОБА_3 був застосований індивідуальний. Перехідник є частиною апарату, він перевозиться разом з апаратом;

відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 при складанні протоколу було роз`ясненні його права, зауважень на дії працівників поліції він не висловлював, порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, працівниками поліції був дотриманий. Тому твердження апелянта про порушення працівниками поліції порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставними.

Твердження апелянта про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення його на медичний огляд, не спростовує правильності висновків, викладених у постанові суду.

Цим доказам суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 266 КУпАП та Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ України за № 1452/735 від 09.11.2015, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що ОСОБА_1 роз`яснено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, та роз`яснено процесуальні права, тому працівниками поліції дотримано вимоги закону щодо засвідчення факту керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та право на захист, тому твердження апелянта про протилежне є безпідставними.

З переглянутого відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що після проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, ОСОБА_1 не висловлював свою незгоду з результатами огляду та не вказував, що він бажає пройти огляд в медичному закладі.

Враховуючи вище вказані вимоги закону та зважаючи на обставини події, зокрема поведінку ОСОБА_1 , який не заперечував результату спеціального технічного засобу та не висловлював будь-яких зауважень на дії працівників поліції, апеляційний суд розцінює поведінку ОСОБА_1 , як захисну, з метою уникнення відповідальності.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, окрім іншого, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, ступені його вини.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови місцевого суду як про це йдеться в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Слєпченка С.А. - залишити без задоволення, а постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2021 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко