Справа № 766/4162/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рєпін К.К, за участю захисника Найченко О.Є. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, ідентифікаційний код не встановлено, не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1

встановив:

Згідно протоколу, 07.03.2021 року о 16:52 год., в м. Херсоні в смт. Антонівка на перехресті вул. Гринченка та вул. Молодіжна, водій ОСОБА_1 , керував т/з ВАЗ д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому порядку, водій відмовився, у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Захисник Найченко О.Є. у судовому засіданні заперечував проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності посилаючись на те, що 07.03.2021 року о 16:52 год., в м. Херсоні в смт. Антонівка на перехресті вул. Гринченка та вул. Молодіжна транспортним засобом ВАЗ д/н НОМЕР_1 керував не ОСОБА_1 , а його знайома ОСОБА_2 , якій і належить транспортний засіб, при цьому ОСОБА_1 знаходився поряд на пасажирському сидінні, вони зупинились біля магазину, вийшли з автомобіля, після чого до них під`їхали працівники поліції та почали звинувачувати ОСОБА_1 у тому, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, на прохання працівників поліції надати реєстраційний документ на авто та посвідчення водія, він пояснював, що він транспортним засобом не керував, у нього стався конфлікт з працівниками поліції, після чого він був затриманий та доставлений до відділення поліції де йому було запропоновано продути алкотестер "Драгер" або проїхати до закладу охорони здоров`я на що він відмовився, постійно пояснюючи працівникам поліції, що він транспортним засобом не керував. Зазначив, що свідки, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення та письмові пояснення, яких наявні у матеріалах справи, не бачили хто керував транспортним засобом, оскільки з`явились вже коли його було доставлено у відділення поліції. Також захисник зазначив, що ОСОБА_1 під час складання відносно нього працівниками поліції адміністративних матеріалів у протоколі про адміністративне правопорушення зазначав, що він не був водієм транспортного засобу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 зібрані, додані до протоколу та надані суду наступні документи, які були досліджені у судовому засіданні:

- письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у яких зазначено, що водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за домогою алкотестера "Драгер" та у закладі охорони здоров`я відмовився.

- направлення водія ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 ;

- відеофайли з нагрудного відеореєстратора поліцейського у яких зафіксовано обставини складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення;

Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, суд вважає, що зібрані у справі докази не дають підстав для беззаперечного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського, що доданий до матеріалів справи не видно, що ОСОБА_1 керував автомобілем і як зафіксовано на цьому відеозаписі ОСОБА_1 пояснює поліцейським, у присутності свідків, які підписали протокол про адміністративне правопорушення, що він автомобілем не керував.

Крім того, як видно із зазначеного вище відеозапису та пояснень захисника Найченко О.Є., свідки, які підписали протокол про адміністративне правопорушення письмові пояснення яких наявні у матеріалах справи, не бачили, хто керував транспортним засобом ВАЗ д/н НОМЕР_1 , оскільки з`явилися лише у відділенні поліції.

З метою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи судом вжито вичерпних заходів для забезпечення явки та допиту у судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , проте зазначені особи у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, а нормами КУпАП примусовий привід свідка не передбачений.

Таким чином, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не підтверджені усними поясненнями цих свідків під час судового розгляду, а тому на думку суду з урахуванням заперечень особи, що притягується до адміністративної відповідальності щодо неправдивості його звинувачень у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відсутності інших доказів на підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, зокрема, відеозапису, не можуть бути взяті судом до уваги у частині тверджень, що транспортним засобом керував саме ОСОБА_1 .

Отже, дослідженням матеріалів справи встановлено, що вони не містять беззаперечних доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 у день, час та місці вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення керував транспортним засобом.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст.6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 251-252, 280, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

СуддяК. К. Рєпін