Категорія: ч. 1 ст. 164 КУпАП Єдиний унікальний номер 241/1285/20
Номер провадження 33/804/84/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року м. Маріуполь

Суддя Донецького апеляційного суду Бєдєлєв С.І., за участю секретаря Мацегори М.М. , розглянув апеляційну скаргу захисника Мироненка О.О. на постанову судді Першотравневого районного суду Донецької області від 15 січня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні заяви захисника Мироненка О.О. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Першотравневого районного суду Донецької області від 21 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

Постановою судді Першотравневого районного суду Донецької області від 21 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 17 000, 00 грн.

Згідно постанови ОСОБА_1 , будучи посадовою особою - керівником ТОВ «Вектор Ойл», 28 травня 2020 на АЗС ТОВ «Вектор Ойл» за адресою: Донецька область, Мангушський р-н, смт. Мангуш, вулиця Миру 1-А, допустив здійснення роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі пальним на зазначене місце торгівлі, що є порушенням частини 20 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (із змінами і доповненнями).

21 вересня 2020 року ухвалою судді Донецького апеляційного суду вказана постанова судді за апеляційною скаргою захисника Мироненка О.О. залишена без змін, набрала законної сили.

4 грудня 2020 року до Першотравневого районного суду Донецької області надійшла заява захисника Мироненка О.О. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Першотравневого районного суду Донецької області від 21 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП. В якості нововоявлених обставин захисник зазначив винесення 6 листопада 2020 року Першотравневим районним судом Донецької області постанови, якою ОСОБА_2 , що працює оператором АЗС «Вектор Ойл», притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП та накладено штраф у розмірі 170 грн. Згідно цієї постанови оператор ОСОБА_2 28 травня 2020 року об 11:30 годин, знаходячись на АЗС ТОВ «Вектор Ойл», розташованій по вулиці Миру 1-А смт. Мангуш Донецької області, шляхом вільного доступу, з бензоколонки здійснила реалізацію палива, а саме 5 літрів бензину і 10 літрів газу на загальну суму 200 грн., тобто вчинила дрібну крадіжку майна ТОВ «Вектор Ойл», заподіявши йому майнову шкоду на загальну суму 200 грн.

15 січня 2021 року постановою судді Першотравневого районного суду Донецької області відмовлено в задоволенні вказаної заяви захисника Мироненка О.О.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі із уточненнями до неї захисник Мироненко О.О., посилаючись на порушення прав ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, просить постанову суду скасувати, а його заяву про перегляд судового рішення від 21 серпня 2020 року направити до суду першої інстанції для розгляду.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що постановою судді Першотравневого районного суду Донецької області від 6 листопада 2021 року ОСОБА_2 , оператора АЗС ТОВ «Вектор Ойл», притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП. Остання визнала свою провину в повному обсязі. При розгляді справи суддя дійшов правильного висновку, що саме її дії були спрямовані на продаж пального 28 травня 2020 року за власною ініціативою, з метою отримання неправомірної вигоди (корисних мотивів) і ці її протиправні дії не охоплювались умислом ТОВ «Вектор Ойл» в особі директора ОСОБА_1 , якого постановою судді того ж суду від 21 серпня 2020 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП за допущення 28 травня 2020 року провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі паливом, а саме тих самих 5 літрів бензину і 10 літрів газу на загальну суму 200 грн., за крадіжку яких ОСОБА_2 6 листопада 2020 року притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Дана постанова судді набула законної сили. Саме цей факт і є нововиявленою обставиною, яка не існувала на час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП. Тому не могла бути врахована суддею при ухваленні постанови 21 серпня 2020 року відносно нього, а також судом другої інстанції, при перегляді вказаного судового рішення в апеляційному порядку.

Вказує, що ОСОБА_2 фактично здійснила крадіжку палива. ОСОБА_1 був відомий цей факт і він намагався зафіксувати це у протоколі, складеному відносно нього 20 липня 2020 року. Однак посадова особа, яка склала протокол, не надала йому можливості реалізувати це його право.

Так, в протоколі в графах «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» та «Відмова особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» зазначено, що ОСОБА_1 не з`явився для складання протоколу. При цьому жодними свідками цей факт не зафіксований. В той же час, з протоколу вбачається, що він був складений в присутності ОСОБА_1 , про що свідчить його підписи в графах : «особа, яка притягається до адміністративної відповідальності», «другий примірник отримано», а також особистий напис «з протоколом не згоден» та власноруч написана дата 20 липня 2020 року з підписом, яка співпадає з датою складання протоколу. Жодного пояснення в нього не відбирали. Тому він вирішив довести свою невинуватість в суді під час розгляду зазначеного протоколу і з початку не звертався із заявою до правоохоронних органів про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за крадіжку палива.

Зауважує, що КУпАП не забороняє перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, а відповідно до практики ЄСПЛ провадження у справах про адміністративне правопорушення вважається кримінальним у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В свою чергу порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами передбачений главою 34 КПК України. Тому вважає, що його заява повинна розглядатись за аналогією, за правилами КПК України.

Від захисника Мироненка О.О. надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за його та ОСОБА_1 відсутністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволеннюз таких підстав.

Мотиви суду

Право на доступ до суду - це право людини, що передбачає можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Воно випливає з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, хоча прямо там не зафіксоване.

Одною з передумов забезпечення доступу до суду є наявність в особи права на судовий захист. Це право випливає з ч. 3 ст. 8, ч. 1 ст. 55 Конституції України. Крім того, воно в подальшому деталізується в процесуальних кодексах. Воно забезпечує можливість особи відстоювати свої права у будь - якій життєвій ситуації, Другою передумовою забезпечення доступу до суду є нормативне закріплення й реальне дотримання рівності громадян перед законом і судом. Це означає, що не повинно бути жодних обмежень, за будь-якими ознаками, у разі звернення до суду. Обмеження можливе тільки у випадку відсутності в особи процесуальної правоздатності й дієздатності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Своєрідним механізмом, який дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію є практика Європейського суду з прав людини (далі - Європейський Суд), яку він викладає у своїх рішеннях.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

КУпАП не передбачає перегляд судових рішень у справах про адміністративні правопорушення за нововиявленими обставинами. Але і не містить заборони.

Відмовляючи у задоволенні заяви захисника про перегляд постанови судді Першотравневого районного суду Донецької області від 21 серпня 2020 року відносно ОСОБА_1 , суддя послався на те, що КУпАП не передбачає перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, а також на практику Європейського Суду, у тому числі навів рішення «Швидка проти України» від 30.10.2014 року, згідно якого лише ті адміністративні правопорушення, санкція яких передбачає стягнення у вигляді позбавлення волі, вважаються по суті кримінальними, а тому такими, що вимагають забезпечення всіх гарантій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З огляду на зазначене суддя дійшов висновку, що відносно тільки таких адміністративних правопорушень можна застосовувати за аналогією положення кримінального процесуального закону.

З таким висновком судді погодитись не можна. Так у зазначеному рішенні «Швидка проти України» Європейський Суд акцентує увагу лише на те, що «суд повинен особливо ретельно розглядати справи, у яких стягнення, застосовані національними органами влади за ненасильницьку поведінку, включають у себе покарання у вигляді позбавлення волі. Однак будь-які обмеження права на перегляд, що містяться у національному законодавстві, мають за аналогією з правом доступу до суду, закріпленим пунктом 1 статті 6 Конвенції, переслідувати законну мету та не порушувати саму суть цього права» Тобто Європейський Суд однозначно не визначає критерієм для застосування аналогії права лише покарання у вигляді позбавлення волі. Тому слід вважати, що для розгляду заяви особи про перегляд судового рішення за нововіиявленими обставинами у справі про адміністративне правопорушення можна застосувати за аналогією положення кримінальн6ого процесуального закону відповідно до глави 34 КПК України.

Враховуючи наведене, постанова судді Першотравневого районного суду Донецької області від 15 січня 2021 року, якою відмовлену в задоволенні заяви захисника Мироненка О.О. про перегляд постанови того ж суду від 21 серпня 2020 року за нововиявленими обставинами відносно ОСОБА_1 , підлягає скасуванню з направленням вказаної заяви захисника до суду першої інстанції для прийняття рішення відповідно до ст. 464 КПК України, у зв`язку з чим інші апеляційні доводи не розглядаються.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ

апеляційну скаргу захисника Мироненка О.О. задовольнити.

Постанову Першотравневого районного суду Донецької області від 15 січня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні заяви захисника Мироненка О.О. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Першотравневого районного суду Донецької області від 21 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП - скасувати.

Заяву захисника Мироненка О.О. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Першотравневого районного суду Донецької області від 21 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП направити до Першотравневого районного суду Донецької області.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Донецького апеляційного суду Бєдєлєв С.І.