Номер провадження: 33/813/606/21
Номер справи місцевого суду: 523/2589/21
Головуючий у першій інстанції Бузовський В.В.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Артеменко І.А.

за участю: секретаря судового засідання - Фабіжевської Т.С.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 26 березня 2021 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 березня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму у розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 гривні.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 26 березня 2021 року скасувати, справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови зазначає, що після зупинки поліцейськими він проходив тестування на приладі «Драгер» сім разів, який не виявив у ОСОБА_1 алкогольного сп`яніння. Щодо проходження ним медичного огляду у закладі охорони здоров`я апелянт зазначає, що він не бачив приладів і технічних засобів, що використовувались, а також, що йому не було надано жодної інформації щодо них, а саме щодо сертифікації і повірки, а тому ставить під сумнів достовірність їх дії. Окрім того, апелянт вважає, що суд першої інстанції попри клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, у порушення вимог ст.ст. 268, 278 КУпАП розглянув справу за його відсутності, позбавивши можливості викласти вищенаведені доводи.

Судовий розгляд в апеляційному суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 , який, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення судом були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату та час розгляду скарги в апеляційному суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінку, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін, виходячи з наступного.

Апеляційний суд не в змозі погодитись із доводами апелянта щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступні обставини.

Відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що провина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, України за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 065004 від 28 січня 2021, з якого вбачається, що 28 січня 2021 року близько 20 год. 40 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ-968М», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на просп. Добровольського, 123 біля буд.151 у м.Одеса в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р., № 1306, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, з тексту зазначеного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 відмовився надати пояснення з приводу складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

- висновком КНП «ООМЦПЗ» ООР №000114 від 28.01.2021 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.3);

-відеозаписом, який міститься в матеріалах справи (а.с.4), з якого вбачається, що на просп. Добровольського, 123 біля буд.151 у м.Одеса працівниками поліції був зупинений автомобіль «ЗАЗ-968М», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який перебував на час зупинки з явними ознаками сп`яніння. На місці зупинки працівниками поліції водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці події, втім після надання відповідного приладу водію останній своїми діями фактично відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, на підставі чого ОСОБА_1 було запропоновано пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я, з чим водій погодився. У закладі охорони здоров`я, у який ОСОБА_1 було доставлено у машині патрульної поліції, лікар, що проводив огляд водія транспортного засобу, склав за його результатами висновок (а.с.3), примірник якого було вручено водію. На підставі вищенаведеного висновку, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що суд першої інстанції попри клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, у порушення вимог ст.ст. 268, 278 КУпАП розглянув справу за його відсутності, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 26 лютого 2021 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції письмове клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з хворобою, однак не надав жодного доказу на підтвердження вищенаведених обставин (а.с.6). Судом першої інстанції було прийнято до уваги клопотання про відкладення розгляду справи та було призначено судове засідання на 26.03.2021 року для надання можливості реалізувати свої права відповідно до ст.268 КУпАП.

25 березня 2021 року ОСОБА_1 повторно подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з поширенням коронавірусу COVID-19 та перенесенням респіраторної хвороби, що призвело до ослаблення імунітету. Апеляційний суд звертає увагу на те, що саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів, а учасники провадження не позбавлені можливості взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відповідно до ст. 336 КПК України. У клопотанні ж про відкладення розгляду справи, як причину, яка безпосередньо перешкоджають взяти участь у судовому засіданні, ОСОБА_1 зазначив перенесення ним респіраторної хвороби, жодних доказів на підтвердження перенесення ним якої до суду першої інстанції не надав (а.с.9). Окрім того, наполягаючи у апеляційній скарзі на поважності причин, що унеможливили його присутність у судових засідання у суду першої інстанції, призначених на 01 березня 2021 року та 26 березня 2021 року, ОСОБА_1 так само не надав жодних доказів на підтвердження існування обставин, на які він посилається.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя.

Щодо посилань апелянта на те, що після зупинки поліцейськими він проходив тестування на приладі «Драгер» сім разів, який не виявив у ОСОБА_1 алкогольного сп`яніння, апеляційний суд відхиляє як такі, що спростовуються наявними у матеріалах справи та дослідженими під час апеляційного розгляду відеозаписами нагрудних камер, на яких достатньо повно відображено, що працівниками поліції був зупинений автомобіль «ЗАЗ-968М», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який перебував на час зупинки з явними ознаками сп`яніння. На місці зупинки працівниками поліції водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці події, втім після надання відповідного приладу водію останній своїми діями фактично відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, на підставі чого ОСОБА_1 було запропоновано пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я, з чим водій погодився.

Окрім того, з відеозапису нагрудних камер «01121@502410» вбачається, що у подальшому під час очікування результатів результатів огляду у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 у розмові із працівником поліції підтвердив, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу. Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення, і такі відеозаписи повністю узгоджуються з іншими доказами у справі

Посилання ж апелянта на те, що під час проходження ним медичного огляду у закладі охорони здоров`я він не бачив приладів і технічних засобів, що використовувались, а також, що йому не було надано жодної інформації щодо них, а саме щодо сертифікації і повірки, а тому ставить під сумнів достовірність їх дії, апеляційний суд до уваги не приймає, вихоядчи з наступного.

Дійсно, відповідно до п.9 розд. ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Втім чинними нормативно-правовими актами не встановлено обов`язку медичних працівників під час огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу надавати останньому на огляд прилади, на яких робиться дослідження та відповідні сертифікати.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ст. 14 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду висновок лікаря , що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку. Втім ОСОБА_1 попри отримання копії відповідного висновку, доказів того, що висновок щодо результатів медичного огляду від 28 січня 2021 року був оскаржений Коміссаровим Є.В. у встановленому законодавством порядку, суду не надано.

Також з матеріалів справи вбачається, що на підставі вищенаведеного висновку було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 065004 від 28 січня 2021, з якого вбачається, що 28 січня 2021 року близько 20 год. 40 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ-968М», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на просп. Добровольського, 123 біля буд.151 у м.Одеса в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р., № 1306, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, з тексту зазначеного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 поставив свій особистий підпис у зазначеному протоколі.

Слід відмітити, що під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 він ніяких заперечень стосовно цього в протоколі не висловив.

З доданої ж до протоколу про адміністративне правопорушення копії висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 січня 2021 року № 000114, складеного лікарем Крючковою А.В., вбачається, що станом на 21 годину 40 хвилин 28 січня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, на перевірку доводів апеляційної скарги, апеляційним судом з медичної установи КНП "ОДЕСЬКИЙ ОБЛАСНИЙ МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР ПСИХІЧНОГО ЗДОРОВ`Я" ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ" було витребувано акт огляду ОСОБА_1 , з долученими до нього документами, за результатами якого був наданий висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 00014 від 28.01.2021 року, 28.01.2021 року о 21 год. 10 хв. лікарем Крючковою А.В. оглянуто ОСОБА_1 . В ході огляду лікарем встановлено наявність млявої мови та міміки, невпевнена пальце - носова проба, прискорене дихання, запах алкоголю з рота. З відомостей про останнє вживання алкоголю, зі слів ОСОБА_1 , він зранку випив два келихи пива. За результатами огляду ОСОБА_1 за допомогою технічного засобу для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі приладу «Аlcotest» 6810, 28.01.2021 року о 21 год. 15 хв. встановлено перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, результат - 0,96 проміле. О 21 год. 20 хв. 28.01.2021 року взята сеча на вміст етанолу. За результатом лабораторного тесту ГХГ №118, виявлено вміст етанолу 0,46 проміле. Заключний діагноз лікаря (за результатами огляду та тестів) - алкогольне сп`яніння.

Враховуючи вищенаведене, не можуть бути прийняті до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що він не знаходився в стані алкогольного сп`яніння, так як це твердження спростовується усіма в сукупності доказами по адміністративній справі.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а тому слід визнати, що висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законним та обґрунтованим, підтверджений наявними у матеріалах справи доказами.

Позиція ОСОБА_1 , яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання вини, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП.

Так, з постанови суду вбачається, що при визначенні розміру штрафу та строку позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, судом першої інстанції були враховані характер скоєного правопорушення, особа правопорушника, в зв`язку з чим судом першої інстанції було визначене адміністративне стягнення у виді розміру штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, як єдиного адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст. 130 ч.1 КУпАП.

З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування або для зміни оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 26 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 454 гривні - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду І.А. Артеменко