Номер справи 623/1623/21
Номер провадження 3/623/352/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Одарюк М.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли від Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки міста Ізюм, Харківської області, громадянки України, українки, заміжньої, фізична особа-підприємець, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалась, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ 608220 від 14 квітня 2021 року ОСОБА_1 порушила правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, чим скоїла правопорушення, передбачене статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась про розгляд справи була повідомлена належним чином, заяв та клопотань до суду не надавала.

Захисник Мальцева Г.Ю. надала до суду письмове пояснення, згідно якого:

ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем, що здійснює діяльність - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (КВЕД 47.11) в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 .

12 квітня 2021 року посадовою особою Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області Хиленко Є.В. складено відносно ОСОБА_1 протокол, відповідно до фабули якого - 12 квітня 2021 року близько о 01:00 ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , здійснювала свою господарську діяльність, чим порушила вимоги протоколу № 9 ХМУ від 09.04.2021 р п.2.1 та постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р. та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

З вищезазначеним протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не згодна та не вважає, що допустила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП).

Так, ч. 1 ст.44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до до вимог ч. 2 ст. 251 КпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КпАП України.

До протоколу про адміністративне правопорушення поліцейський повинен долучити докази, якими підтверджується факт вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КпАП України. Між тим, ніяких доказів до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ 069633 від 12 квітня 2021 року не додано, жодного свідка не залучено та по суті правопорушення - не опитано, що підтверджується текстом протоколу.

Як пояснювала ОСОБА_1 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 в період карантину здійснювалась виключно роздрібна торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами в межах основного виду діяльності за КВЕД 47.11, що підтверджується й даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Вказаний вид діяльності не підпадав до обмежень під час дії карантину, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення.

Так, з диспозиції ст. 44-3 КпАП України випливає, що вона носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, передбачених, зокрема, іншими актами законодавства.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопрушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки щодо оцінки доказів мають бути викладені у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обгрунтування висновку про винуватість особи.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 порушила вимоги протоколу № 9 ХМУ від 09.04.2021 р п.2.1 та постанови КМУ № 1236 від 09.12,2020 р.

Натомість пункт 2.1 протоколу № 9 рішення регіональної комісії з питань техногенно- екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Харківської області від 09.04.2021 р. забороняли лише приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос і закладів громадського харчування в аеропортах.

При цьому слід зазначити, що відповідно до пп. 1 та пп. 4 пункту З5 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та за-провадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2», в редакції, діючий станом на 14.04.2021 р., заборонялось приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос і закладів громадського харчування в аеропортах; а також заборонялось приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які торгують товарами на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами гігієни та побутовою хімією, засобами зв`язку, друкованими засобами масової інформації, ветеринарними препаратами, кормами, насінням, засобами захисту рослин, без обмеження доступу відвідувачів до інших товарів, представлених в асортименті зазначених суб`єктів господарювання.

Крім того Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 затверджувався Перелік основних видів економічної діяльності, стосовно яких здійснюються обмежувальні протиепідемічні заходи, запроваджені з метою запобігання поширенню на території окремих адміністративно-територіальних одиниць гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом СоV-2, що призводять до тимчасової зупинки роботи суб`єктів господарювання, в яких працюють застраховані особи, та фізичних осіб - підприємців. В даному переліку відсутній такий вид діяльності як КВЕД 47.11, в межах якого здійснювала свою господарську діяльність ОСОБА_1 .

Таким чином ОСОБА_1 не здійснює діяльність у сфері громадського харчування, стосовно якої запроваджувались обмеження, а здійснює торгівлю продуктами харчування, у тому числі алкогольними напоями та тютюновими виробами. Вказана діяльність не була заборонена 12.04.2021 р., а тому у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення.

Будь-які докази, що ОСОБА_1 здійснювала діяльність в сфері громадського харчування або мала у магазині торговельні площі менше 60 відсотків, що призначались для торгівлі продуктами харчування в матеріалах справи - відсутні.

Між тим, спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику ЄСПЛ у справах "Лучанінова проти України", "Малофеева проти Росії", суд, повинен виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суддя у цій справі має бути неупередженим і безстороннім та не вправі самостійно змінювати на шкоду особи формулювання адміністративного правопорушення. Відповідне формулювання слід вважити по суті викладенням обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у вчиненні якого має бути доведеною не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд, суддя також не має право самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім цього, норма ст. 44-3 КпАП України потребує обов`язкової вказівки про конкретну заборону відповідного пункту (підпункту) нормативно-правового акту, яким установлюється правила карантину саме які порушила особа щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Натомість, поліцейським у протоколі від 12 квітня 2021 року, зазначена постанова Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року без визначення конкретної норми, що порушена. При цьому суд не має повноважень, перебираючи на себе опис вчиненого правопорушення, трактувати його на користь обвинувачення.

Згідно вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Однак уповноважена особа Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області Хиленко Є.В. не дотримався вказаних вимог закону при складанні стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП, належним чином не виклав суть нібито вчиненого адміністративного правопорушення, що призвело до неконкретності змісту зазначеного протоколу.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що при викладенні суті нібито вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення вказано, що вона здійснювала господарську діяльність, чим порушила правила карантину та вимоги Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, при цьому в протоколі не зазначено яку конкретну господарську діяльність здійснювала ОСОБА_1 з порушенням карантину, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення - це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, а тому складений стосовно ОСОБА_1 протокол серія ВАБ 069633 від 12 квітня 2021 року не може бути визнаний належним та допустимим доказом наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя. Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

В судовому засіданні захисник Мальцева Г.Ю. просила суд винести постанову про закриття справи у відношенні ОСОБА_1 в зв`язку із відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та заслухавши пояснення захисника Мальцевої Г.Ю, надані нею у судовому засіданні, суддею встановлено наступне.

Згідно протоколу ро адміністративне правопорушення ВАБ 069633 від 12 квітня 2021 року 12 квітня 2021 року, о 01 години 00 хвилини, ОСОБА_1 здійснювала свою господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушила вимоги протоколу №9 рішення Регіональної комісії з питань техногенно екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Харківської області від 09.04.2021 року та Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року.

До протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ 069633 від 12 квітня 2021 року додані письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , інформація про ФОП, рапорт Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області від 12.04.2021 року, довідка АРМОР.

Згідно пояснень ОСОБА_2 12.04.2021р. приблизно о 01:00 год. він знаходився в магазині "Кемел", де придбав пляшку горілки емністю 1л, яку розпив в приміщенні магазину "Кемел" разом з невідомими чоловіками. До пояснень не додано жодних доказів на підтвердження викладених у поясненнях обставин.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положень частини 1 статті 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями статті 44-3 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2», на усій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року №500 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» внесені зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19 », згідно яких, крім іншого, дію карантину продовжено до 31 липня 2020 року, пункт 3 викладено в новій редакції, а саме: «3. На період дії карантину забороняється: 1) перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно».

Відповідно статті 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Згідно п.3-5, п.п.1 постанови КМУ №104 від 17.02.2021 року Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України на території регіонів, на яких установлений червоний рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос і закладів громадського харчування в аеропортах.

Згідно п.3-5, п.п.4 постанови КМУ №104 від 17.02.2021 року Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України на території регіонів, на яких установлений червоний рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім:

приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які торгують товарами на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами гігієни та побутовою хімією, засобами зв`язку, друкованими засобами масової інформації, ветеринарними препаратами, кормами, насінням, засобами захисту рослин, без обмеження доступу відвідувачів до інших товарів, представлених в асортименті зазначених суб`єктів господарювання;

торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень;

провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів, ремонту комп`ютерів, побутових виробів і предметів особистого вжитку, перукарень та салонів краси за попереднім записом;

виконання робіт із збирання і заготівлі відходів;

провадження діяльності з надання телекомунікаційних послуг. Приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність з надання телекомунікаційних послуг, здійснюється за попереднім записом.

Згідно до п.2.1 протоколу №9 рішення Регіональної комісії з питань техногенно екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Харківської області від 09.04.2021 року з 00 годин 00 хвилин 11 квітня 2021 року на території Харківської області «червоний» рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос і закладів громадського харчування в аеропортах.

Також згідно до п.2.4 протоколу №9 рішення Регіональної комісії з питань техногенно екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Харківської області від 09.04.2021 року з 00 годин 00 хвилин 11 квітня 2021 року на території Харківської області «червоний» рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім:

приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які торгують товарами на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами гігієни та побутовою хімією, засобами зв`язку, друкованими засобами масової інформації, ветеринарними препаратами, кормами, насінням, засобами захисту рослин, без обмеження доступу відвідувачів до інших товарів, представлених в асортименті зазначених суб`єктів господарювання;

торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень;

провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів, ремонту комп`ютерів, побутових виробів і предметів особистого вжитку, перукарень та салонів краси за попереднім записом;

виконання робіт із збирання і заготівлі відходів;

провадження діяльності з надання телекомунікаційних послуг. Приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність з надання телекомунікаційних послуг, здійснюється за попереднім записом.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б достовірно вказували на те, що ОСОБА_1 вчинила вказане порушення не надано та в судовому засіданні не встановлено.

З пояснень ОСОБА_2 вбачається що це саме він порушував умови карантину, вживаючи алкогольні напої в приміщенні магазину, обставин винуватості ОСОБА_1 у вчиненому ані в протоколі, ані в додатках до нього не наведено.

Доказів того, що ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність всупереч встановлених законодавством України на час складання протоколу обмежень, поліцейським до суду не надано.

З урахуванням вищевикладеного, всебічно, повно і об`єктивно, оцінюючи докази в справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, суддя приходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Згідно статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 44-3 КУпАП слід закрити.

На підставі викладеного і керуючись статтями 44-3, 247, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.П. Одарюк