ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/1995/20 Головуючий суддя І інстанції Ульяніч І.В.
Провадження № 33/818/11/21 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 року суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., за участю секретаря Вакула Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 травня 2020 року стосовно ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 травня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 07 березня 2020 року о 04 годині 25 хвилин по вул. Марка Вовчка, 17 в м. Харкові керував транспортним засобом «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, а саме канабіноїдами, згідно з результатом КНП ХОР «ОНД» № 433. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у закладі КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер», зі згоди водія.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з цим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 травня 2020 року та провадження у справі закрити Вважає, що постанова винесена з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при винесенні постанови не встановлено кількість начебто виявлених у нього в крові наркотичних речовин та ступінь його наркотичного сп`яніння. Зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення йому не було вручено його копію та працівником поліції йому не були роз`яснені його права і обов`язки. Крім того, посилається на рішення ЄСПЛ, КупАп та постанову Пленуму Верховного суд України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки доржнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Також, ОСОБА_1 просить поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 травня 2020 року, посилаючись на те, що оскаржувану постанову він отримав лише 16.06.2020 року, про що свідчить розписка, яка знаходиться в матеріалах справи ( а.с.25).

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя, - відкрито апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_1 .

В судове засідання в суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення про отримання судової повістки на 10.30 год. 16.06.2021 року (а.с.32), однак причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судового розгляду не подавав.

Враховуючи вищенаведене, а також дотримуючись вимог ст. 268 та ч.4 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 без його участі, оскільки в судове засідання 16.06.2021 року він не з`явився, а поважності причин неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.9а.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Переглядаючи оскаржувану судову постанову за доводами поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для її задоволення.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9«а» ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції послався на докази, а саме: відомості протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 158238 від 29 березня 2020 року (а.с. 1); рапорт інспектора роти №6 взводу 1 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Тарасенка І. (а.с. 7); висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» № 433 від 07 березня 2020 року, згідно якого 07 березня 2020 року о 09 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного (канабіноїдами) сп`яніння (а.с. 4); відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, на якому зафіксовані події 07 березня 2020 року під час зупинення ОСОБА_2 працівниками поліції та проходження огляду на стан сп"яніння в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» (а.с. 8).

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 1) вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, а саме канабіноїдами, згідно з результатом КНП ХОР «ОНД» № 433. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у закладі КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер», зі згоди водія.

Матеріали справи не містять будь-яких відомостей, щодо незгоди ОСОБА_1 із вищенаведеним медичним висновком, а також відсутні відомості щодо оскарження дій працівників медичного закладу.

Належить взяти до уваги, що незважаючи на незгоду із діями працівників поліції під час складання ними протоколу, цей протокол складений уповноваженою державою особою і дії службової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не звертався із скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва, хоча мав для цього достатньо часу, що унеможливлює врахування доводів апелянта з приводу незгоди з відомостями протоколу.

Доводи апеляційної скарги про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було вручено його копію та працівником поліції не були роз`яснені його права і обов`язки, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки, з відеозапису вбачається, що працівник поліції повідомив про те, що під час спілкування з ОСОБА_1 йому було роз`яснено його права та обов`язки. Крім того, з рапорту працівника поліції (а.с.7) вбачається, що на запрошення до підрозділу патрульної поліції ОСОБА_1 для розгляду вчиненого ним адміністративного правопорушення у призначений працівниками поліції час не відреагував та не з`явився без повідомлення обставин.

Отже, твердження апелянта, щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до відомостей, які містяться у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (арк. 4), вбачається, що 07.03.2020 року ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного (канабіс) сп`яніння.

Належить також врахувати, що ОСОБА_1 добровільно погодився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер».

Разом з цим, під час апеляційного перегляду у судовому засіданні був допитаний у якості свідка інспектор патрульної поліції Сєргєєв С.С., який складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та який був попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань.

ОСОБА_3 пояснив, що вони зупинили транспортний засіб під керування ОСОБА_1 у якого були всі ознаки наркотичного сп`яніння, крім того, він не дуже коректно себе поводив, у зв`язку з чим, для перевірки стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до медичного закладу на що він погодився та пройшов огляд. Склали вони протокол про адміністративне правопорушення вже після отримання висновку.

В судовому засіданні інспектору патрульної поліції Сєргєєву С.С. було надано на огляд протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1), на якому він підтвердив, що відомості які містяться в протоколі відповідають дійсності, цей протокол складав він і там міститься його підпис.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє цю особу на огляд до найближчого закладу охорони здоров`я. Проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, а також обов`язкова присутність свідків при проведенні огляду в медичному закладі, вказаною Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами не передбачено.

Відповідно до вимог розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак, алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається на підставі акта медичного огляду.

Зі змісту висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що водія ОСОБА_1 було направлено працівником поліції до спеціалізованого медичного закладу 07.03.2020 року о 04.30 годині.

Огляд проведено було 07.03.2020 року о 05.10 годині в межах 2-х годин з моменту виявлення поліцейським ознак наркотичного сп`яніння у водія відповідно до положень ст.266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Висновок щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння був заповнений та виготовлений 13.03.2020 року.

Таким чином огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено відповідно до процедури проведення огляду на стан сп`яніння, визначеної Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак, алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП.

Так, з матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складено після проведення огляду водія, внаслідок якого було встановлено перебування водія у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання «канабісу», про що зазначено в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №433 від 13.03.2020 року (а.с.4).

Отже, на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення у працівників поліції був офіційний документ, яким підтверджувався стан наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 - це висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №433 від 13.03.2020 року.

Твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції при винесенні постанови не встановлено кількість начебто виявлених у нього в крові наркотичних речовин та ступінь його наркотичного сп`яніння є безпідставними та необґрунтованими, оскільки бланк висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не містить графи щодо кількості виявлених наркотичних речовин в крові, отже, це не є обов`язковою формою для заповнення і не є порушенням проведення огляду.

За таких обставин, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння в медичній установі проведений відповідно до положень «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України,МОЗ України 09.11.2015 року №1452/73.

На підставі наведеного апеляційний суд вважає, що досліджені апеляційним судом докази в повному обсязі підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 а Правил дорожнього руху України.

Таким чином, доводи, що наведені в апеляційній скарзі, не спростовують відомостей, зафіксованих працівником поліції у протоколі.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9А Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому його посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 травня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков