Справа № 161/7925/21
Провадження № 3/161/3084/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2021 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пахолюка А.М.,

при секретарі - Будько І.Ю.,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

прокурора Ніценко В.О.,

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , місце роботи: Державний історико-культурний заповідник у м. Луцьку, посада: заступник директора -

за ч. 1,2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2021 року в Луцький міськрайонний суду Волинської області надійшли адміністративні справи відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП відповідно до складених протоколу про адміністративне правопорушення №127 від 27 квітня 2021 року та протоколу про адміністративне правопорушення №128 від 27 квітня 2021 року.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2021 року справи про адміністративні правопорушення вчиненні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 та за ч.2 ст. 172-7 КУпАП за вищевказаними протоколами об`єднано в одне провадження.

Із протоколу про адміністративне правопорушення №127 вбачається, що ОСОБА_1 , будучи заступником директора державного історико-культурного заповідника у м. Луцьку, відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», тобто будучі суб`єктом на якого поширюється дія зазначеного Закону, не повідомив у встановлених Законом випадках та порядку (не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатись) Волинську обласну державну адміністрацію або Національне агентство з питань запобігання корупції, про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник під час видачі та підписання наказу № 35/ї1-3 від 17.08.2020 року про встановлення собі особисто премії в розмірі 2000грн., чим порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції»

Крім того, ОСОБА_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення №128 будучи заступником директора державного історико-культурного заповідника у м. Луцьку, відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», тобто будучі суб`єктом на якого поширюється дія зазначеного Закону, видав та підписав наказ № 35/1-3 від 17.08.2020 року про встановлення собі особисто премії в розмірі 2000 грн., тобто вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції».

В судовому засіданні ОСОБА_1 , винність в інкримінованому йому правопорушенні, передбаченому ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, визнав повністю, суду пояснив, що кошти якими він себе преміював були зі спеціального фонду державного історико-культурного заповідника. У вчиненому, щиро розкаялася та просив суд суворо не карати.

Прокурор в судовому засіданні зазначив про те, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1,2 ст.172-7 КУпАП та призначити покарання в межах санкції статті у вигляді штрафу.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.172-7 КУпАП.

Судом встановлено, що відповідно до інформації з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - 21.06.2006 року за №0003303 здійснено запис в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи: Адміністрація Державного історико-культурного заповідника в м. Луцьку, засновником якого є Волинська обласна державна адміністрація(а.с. 31).

Згідно п. 1 розділу І «Загальні положення» Статуту Адміністрація Державного історико-культурного заповідника в м. Луцьку, затвердженого розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 28.11.2014 року №499 Адміністрація Державного історико-культурного заповідника в м. Луцьку є закладом культури, що утворюється Волинською обласною державною адміністрацією та перебуває в оперативному управлінні управління культури обласної державної адміністрації

Відповідно до п. 1 розділу IIІ «Юридичний статус» вказаного Статуту: Адміністрація заповідника є юридичною особою, має самостійний баланс, відповідні рахунки в органах Казначейства, печатку та бланк зі свом найменуванням (а.с. 23).

Враховуючи вищевикладене, Адміністрація Державного історико-культурного заповідника в м. Луцьку є юридичною особою публічного права.

Отже, відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» заступник директора Адміністрації Державного історико-культурного заповідника в м. Луцьку є посадовою особою юридичної особи публічного права та відповідно суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією передбачених ст. 172-7 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

В свою чергу, диспозицією ч. 2 ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Згідно до абз. 12 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Пунктами 1-4 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Таким чином, бланкетні норми ч.ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП відсилають до іншого нормативно-правового акту, яким є ЗУ «Про запобігання корупції» і безпосередньо кореспондуються, крім іншого, з п.п. 1-4 ч. 1 ст. 28 цього Закону, яка у свою чергу передбачає конкретні зобов`язання для визначених осіб.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП, повністю підтверджується наступними доказами, дослідженими судом в ході розгляду справи, а саме: його власними поясненнями, протоколами про адміністративне правопорушення №127 та №128 від 27.04.2021 року, рапортом оперуповноваженого УСР у Волинській області ДСР Національної поліції України майора поліції Сметюка Андрія від 15.04.2021 року, запитом начальника УСР у Волинській області Демковича О.О. № 1858 від 15.04.2021 року адресованому начальнику управління культури, з питань релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації, запитом начальника УСР у Волинській області ОСОБА_2 № 1859 від 15.04.2021 року адресованому керівнику апарату Волинської обласної державної адміністрації, інформаційним листом заступника начальника управління культури, з питань релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації № 453/08/2-21 від 21.04.2021 р., запитом начальника УСР у Волинській області Демковича О.О. № 1857 від 15.04.2021 року адресованому директору адміністрації державного історико-культурного заповідника у м. Луцьку, відповіддю директора адміністрації державного історико-культурного заповідника у м. Луцьку з додатками, копією наказу №1/1-3 від 14.01.2021 «Про переведення ОСОБА_1 », копією наказу №3/1-2 від 15.01.2014 «Про затвердження функціональних обов`язків директора та заступників директора», копією наказу №39/1-4 від 29.07.2020 року «Про надання відпустки ОСОБА_3 », копією наказу, №35/1-3 від 17.08.2020 року «Про надання премії працівникам заповідника», бухгалтерською довідкою, положеннями Адміністрації державного історико-культурного заповідника у м. Луцьку.

Отже, як встановлено судом ОСОБА_1 17.08.2020 року займав посаду заступника директора державного історико-культурного заповідника у м. Луцьку, а тому відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» був посадовою особою юридичної особи публічного права та, відповідно, суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією передбачених ст. 172-7 КУпАП.

В даному випадку, конфлікт інтересів полягав в суперечності між службовими повноваженнями ОСОБА_1 , які виражались у праві видавати відповідні накази про виплату винагород працівникам підприємства, в тому числі й собі, як заступнику директору, та приватним інтересом останнього, котрий полягав в можливості отримання додаткової грошової винагороди, шляхом використання своїх службових повноважень.

Разом з тим, ОСОБА_1 в порушення вимог чинного законодавства, про наявність у нього реального конфлікту інтересів у встановлений законом порядку ані Волинську обласну державну адміністрацію, ані Національне агентство з питань запобігання корупції не повідомив.

Зазначене свідчить про порушення ОСОБА_1 , як заступником директора державного історико-культурного заповідника у м. Луцьку, вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», а відтак й вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

В свою чергу, прийняття рішень (вчинення дій) в умовах реального конфлікту інтересів ОСОБА_1 мало місце під час видачі наказів «Про преміювання працівників заповідника» № 35/1-3 від 17.08.2020 року, що полягало у можливості отримання та отриманні ним додаткової грошової винагороди у вигляді преміювання.

Зазначене свідчить про порушення ОСОБА_1 , як заступником директора державного історико-культурного заповідника у м. Луцьку, вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», а відтак й вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 будучи заступником директора державного історико-культурного заповідника у м. Луцьку, порушив вимоги п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідальність за які передбачена ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчинених правопорушень, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

До обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 суд відносить визнання вини, щире каяття.

Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачаються.

З огляду на вказане та виходячи із визначеної законом мети адміністративного стягнення, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Дана міра адміністративного стягнення, на думку суду, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 33-34, 283, 284 КУпАП, на підставі ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП, Закону України «Про запобігання корупції», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. за наступними реквізитами: рахунок отримувача UA0026001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк