Справа № 163/1441/20 Провадження №33/802/485/21 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ст. 472 МК України Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря судових засідань Грицишин О.В., представника митниці Пікалюка М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду апеляційну скаргу захисника Таращук О.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 15 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ст. 472 МК України,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , водія ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 38 785 (тридцять вісім тисяч сімсот вісімдесят дев`ять) гривень 20 копійок з конфіскацією в дохід держави 6000 (шести тисяч) злотих на загальну суму 38 785,20 гривні.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він прямуючи 05 травня 2020 року з України в Республіку Польща через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби водієм автомобіля "МАН", номерний знак НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , не задекларував за встановленою формою 6000 злотих, що за офіційним курсом НБУ становили 38 785,20 гривні, знаходились в ручній сумці разом із задекларованою валютою і були виявлені під час її перерахунку, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник особи, яка притягнута до відповідальності ОСОБА_1 адвокат Таращук О.В. в апеляційній скарзі вказує, що постанова є незаконною, необґрунтованою. Вважає, що його підзахисного безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Просить взяти до уваги, що ОСОБА_1 формою для проходження митного контролю обрав смугу «червоний коридор», чим вже заявив про наявність товарів, що підлягають декларуванню. Крім того, при усному опитуванні службовій особі митного органу було повідомлено про наявність іноземної валюти, а тому перед початком митного огляду митному органу від ОСОБА_1 вже було відомо про те, що в останнього наявна валюта, яка підлягає декларуванню.

Таким чином вважає, що ці обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, повернути належні йому грошові кошти в сумі 6 000 польських злотих.

Крім того, просить поновити пропущений строк на подачу апеляційної скарги, адже ОСОБА_1 під час судового розгляду не був присутній, копію оскаржуваної постанови отримав лише 11 травня 2021 року.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення представника митниці, який заперечив апеляційну скаргу, просив її відхилити, суддя приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Оскільки ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні під час розгляд його справи в суді першої інстанції, копію постанови отримав, як зазначає захисник 11 травня 2021 року, при цьому апеляційну скаргу подав 12 травня 2021 року, апеляційний суд приходить до висновку, що з метою забезпечення особі доступу до правосуддя, строк на оскарження цієї постанови слід поновити.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КпАП України, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного його вирішення.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції при прийнятті рішення були дотримані в повній мірі.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, за обставин, вказаних у постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах, зокрема, протоколі про порушення митних правил, митній декларації транскордонного переміщення валюти порушника, письмових поясненнях ОСОБА_1 про визнання факту виявлення валюти та визнання факту відсутності документів в підтвердження зняття валюти, акті про проведення митного огляду транспортного засобу, службовій записці, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються між собою.

Статтею 472 МК України передбачено, що недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3ст.8 ЗУ «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 (введений в дію 07.02.2019), транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок транскордонного переміщення валютних цінностей суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами визначається Національним банком України з урахуванням норм частини першої цієї статті.

Статтею 4 МК України констатовано, що в тому числі і валютні цінності є товаром.

Згідно п.6 Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей (затвердженого постановою Правління НБУ №3 від 02.01.2019, набрала чинності 07.02.2019), фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Згідно п.18 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (затверджене постановою Правління НБУ №5 від 02.01.2019, набрала чинності 07.02.2019), фізичні особи-резиденти здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей шляхом їх вивезення/пересилання за межі України в загальній сумі, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро, на підставі документів, що підтверджують зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро.

Таким чином, на думку апеляційного суду, переміщення, в тому числі валютних цінностей, через митний кордон України обмежено законодавством України.

Актом про проведення митного огляду транспортного засобу підтверджується виявлення не задекларованої валюти в сумі 6 000 польських злотих, письмовими поясненнями особа, притягнута до відповідальності підтвердила про належність йому коштів.

Посилання апелянтом як на підставу відсутності в його діях складу правопорушення обрання ним для руху при перетині кордону «червоного коридору», і цим самим заявлення про переміщення готівки суд відхиляє, оскільки при проходженні митного контролю обрання смуги червоний коридор для вантажних і вантажно-пасажирських мікроавтобусів є обов`язковим, а тому апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 , обравши, при проходженні митного контролю вантажним автомобілем "МАН", смугу руху «червоний коридор» всього лиш дотримувався встановлених правил режиму в пункті пропуску через державний кордон України, однак ця обставина не свідчить про вчинення ним усного декларування готівки. Слід зауважити, що у своїх письмових поясненнях дана особа зазначила про відсутність документів про зняття готівки, тобто не довела законності походження валюти при вивезення за межі території України.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил та притягнення його до адміністративної відповідальності.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з мотивів викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає, а тому її слід залишити без задоволення.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що постанова судді Любомльського районного суду Волинської області від 15 квітня 2021 року є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування чи зміни з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 294, 295 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Поновити захиснику Таращук О.В.строк на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 15 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника Таращук О.В.в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 15 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ст. 472 МК України без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського

апеляційного суду П.П. Борсук