ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4414/21Головуючий у 1-й інстанції Черніцька І.М.
Провадження № 33/817/304/21 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника Нюні О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Нюні О.І. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 ( десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Згідно даної постанови, 08 березня 2021 року о 00 год. 30 хв. в м. Тернополі по вул. Тарнавського, 5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Escort», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки проводився в присутності двох свідків за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», ARCD-0524 (повірка дійсна до 15.10.2021 року), на табло якого висвітлило результат 1,70 % проміле. Однак, водій з вказаним результатом був незгідний, після чого огляд проводився в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР. Висновок №87 від 08 березня 2021 року.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги мотивує тим, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення правопорушення, зокрема працівниками поліції його було зупинено безпідставно, оскільки на відеозаписі відсутній факт порушення ПДР, а також відсутні відомості щодо складання протоколу уповноваженою особою.

Свідки огляду на місці зупинки судом не допитувалися, а їхні пояснення не можуть бути належним доказом, при цьому вказаний огляд проведено газоаналізатором «Drager Alcotest 6810», що недозволений до використання та не має належної повірки.

В суді апеляційної інстанції просив звільнити його від відповідальності за вчинене правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП з передачею матеріалів адміністративної справи на розгляд трудового колективу, про що подав відповідне клопотання директора ТОВ РОССА.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши апелянта та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, яку просять задовольнити, з мотивів викладених у ній, а також подане клопотання про закриття провадження на підставі ст.21 КУпАП, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступного висновку.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч.2 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом і детально викладені у постанові.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 №017310 від 08 березня 2021 року ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції, у присутності двох свідків, пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6810. Зазначено, що повірка даного приладу дійсна до 15.10.2021 року.

Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме результатами тесту, проведеного за допомогою застосування приладу газоаналізатор Drager Alcotest , згідно з якими рівень алкоголю в крові становив 1,70 %о.

Крім цього, працівниками поліції у відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року №1452/735 складено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, який підписаний свідками, а водій ОСОБА_1 від підпису відмовився.

Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено працівниками поліції на місці зупинки автомобіля у присутності двох свідків.

З пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які наявні в матеріалах справи, вбачається, що водій ОСОБА_1 в їх присутності погодився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатора Drager Alcotest, з результатом водій не погодився та виявив бажання проїхати в медичний заклад. Результат алкотесту 1,70%о. промілле алкоголю в його крові.

Зазначені обставини доводяться даними, відображеними на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції.

Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння також підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме висновком щодо результатів медичного огляду особи на стан алкогольного сп`яніння №87 від 08 березня 2021 року, який проведений у медичному закладі КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР.

Також посилання апелянта на те, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проведено газоаналізатором Drager Alcotest 6810, що не підлягав використанню не відповідає дійсності, оскільки у матеріалах справи наявне свідоцтво про повірку приладу чинною до 15.10.2021 року, що є належним доказом у справі.

Крім того твердження апелянта, що калібрування технічного засобу газоаналізатора «Drager Alcotest» повинно здійснюватися кожні 6 місяців, через що результати огляду проведеного за його допомогою є недопустимими, не відповідають вимогам законодавства.

Так, згідно Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями №1747 від 13.10.2016 року міжповірочний інтервал для газоаналізаторів встановлений строком на 1 рік, тому результати огляду за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810 з повіркою приладу чинною до 15.10.2021 року є належним доказом у справі.

Відповідно до п.2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Твердження апелянта про те, що він був зупинений працівниками поліції безпідставно, суд вважає необґрунтованими, оскільки згідно даних відображених на відеозаписі відеорестратора автомобіля та з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 належним чином роз`яснено яке порушення правил дорожнього руху ним перед цим було допущено, а саме він будучи непристегнутим ремнем безпеки, перевозив дитину ростом менше 145 см та віком до 12 років без використання спеціальних засобів, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ремнів безпеки.

За вказане порушення щодо ОСОБА_1 працівником поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДПР18 №784031 від 08 березня 2021 року за ч.5,10 ст.121 КУпАП.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За викладених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення ним даного адмінправопорушення.

Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33-35 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, та вірно визначив стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає, що з врахуванням наведених обставин, а саме, що ОСОБА_1 керував автомобілем, у салоні якого перебували пасажири, у тому числі малолітня дитина, в стані алкогольного сп`яніння, таке порушення правил дорожнього руху є небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху та носило суспільну небезпеку для оточуючих.

При цьому, ОСОБА_1 було призначено адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що хоч і є суворим видом стягненням, однак саме таке стягнення є достатнім та необхідним для виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Ті обставини, на які посилається апелянт, враховуються апеляційним судом при прийнятті даної постанови, разом з тим, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для направлення справи на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу.

Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи та характер вчиненого правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи клопотання про необхідність застосування ст.21 КУпАП, не є достатніми підставами для його задоволення та застосування трудовим колективом заходів громадського впливу.

За викладених вище обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Нюні О.І. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2021 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КупАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя