ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року. Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Вітер І.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 034425 від 19 квітня 2021 року, ОСОБА_1 цього дня о 01 годині 40 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці поблизу будинку АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян та вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину заперечив, зазначивши, що цієї ночі близько 01 години 05 хвилин знаходився поруч із воротами власного домоволодіння по АДРЕСА_1 , де із дружиною ОСОБА_3 проводжав додому свого гостя ОСОБА_4 .. У зв`язку з тим, що останній забув свою сумочку, дружина за нею повернулась додому. В той же час о 01 годині 06 хвилин на них несподівано з-за повороту виїхав автомобіль із увімкненим світлом фар й осліпив його. Він лише встиг повернутися до автомобіля і підняти руки догори. Автомобіль різко зупинився перед ним, і з нього вибігли два чоловіки в темному одязі. Як потім виявилося ними були поліцейські ОСОБА_5 і ОСОБА_6 . Один із них застосував сльозогінний газ та повалив ОСОБА_1 на землю, а потім одягнув кайданки. Про причини затримання вони не повідомляли. Зважаючи на безпідставне насильство та затримання з боку працівників поліції, дружина ОСОБА_3 намагалась захистити його. Після того на вказане місце прибув інший екіпаж поліції, який фактично доставив їх трьох до поліцейського відділку. У зв`язку з неповідомленням про причини затримання, просив поліцейських викликати адвоката для надання правової допомоги, однак на ці прохання ніхто не реагував. Вказав, що в адресу ОСОБА_6 нецензурною лексикою не висловлювався. Ствердив, що місце на якому відбувся конфлікт не є громадським, а спокою громадян він також не порушив.

Згідно ст.251 КупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підставі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Положення ч.2 ст.7 КУпАП вказують на те, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Опитані в судовому засіданні інспектори поліції ОСОБА_5 і ОСОБА_6 заперечили пояснення ОСОБА_1 .. Пояснили, що цієї ночі вони здійснювали переслідування невідомої особи на мопеді, який керував ним з ознаками алкогольного сп`яніння. Проїжджаючи по вулиці Наталії Ужвій, ОСОБА_1 спочатку намагався їм перешкодити, вибігши на дорогу, однак вони просто об`їхали його, продовживши переслідування. Повертаючись у зворотному напрямку, ОСОБА_1 знову вибіг на дорогу, перегородивши її, у зв`язку з чим їм довелось зупинитись. Ствердили, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, грубо виражався в їх адресу нецензурною лексикою, а ОСОБА_4 та дружина ОСОБА_3 активно підтримували такі дії. На неодноразові зауваження вони не реагували, а тому поліцейським довелось викликати екіпаж підтримки. У зв`язку із продовженням агресивної та неадекватної поведінки, яка проявилась у вчиненні адміністративних правопорушень, поліцейським довелось провести затримання, через що усіх трьох було доставлено у відділ поліції, де було складено даний протокол. Підтвердили, що ОСОБА_1 у відділ спочатку просив про надання правової допомоги та черговим було повідомлено про це центр надання безкоштовної вторинної правової допомоги, однак потім ОСОБА_1 відмовився від послуг адвоката.

Опитані в судовому засіданні за клопотанням ОСОБА_1 його дружина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , підтвердили пояснення ОСОБА_1 , зазначили, що жодних хуліганських дій вони не вчиняли.

Також за клопотанням ОСОБА_1 опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомив, що бачив конфліктну ситуацію. Зазначив, що не чув від ОСОБА_1 нецензурної лайки та не бачив жодних дій з його боку, які б свідчили про чіпляння, образи чи шарпанину. Вказав на те, що ОСОБА_1 було затримано, на нього були одягнуті кайданки

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні вказала, що є єдиною сусідкою ОСОБА_1 , оскільки проживає неподалік. Цієї ночі вона спала і її спокою ніхто не заважав.

В судовому засіданні також оглянуто відеозаписи з нагрудних камер поліцейських на яких зафіксовано частину конфліктної ситуації, яка відбулась вночі 19 квітня 2021 року. Оглядом даного відеозапису підтверджено наявність конфліктної ситуації ОСОБА_1 із поліцейськими, зокрема з ознаками шарпанини, проте не встановлено нецензурної лайки ОСОБА_1 в адресу поліцейських, зокрема ОСОБА_6 .

Долучені до протоколу письмові пояснення свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд визнає неналежними доказами, оскільки даних свідків на місці події не було, а їх пояснення стосуються лише поведінки ОСОБА_1 і ОСОБА_4 у Володимир-Волинському РВП ГУНП у Волинській області, яка у вину ОСОБА_1 за даним протоколом не ставиться.

Рапорт поліцейського не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адмінправопорушення. На цьому акцентував увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу № 524/5741/16-а.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

В матеріалах справи, крім протоколу відсутні будь-які інші докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні дрібного хуліганства, тобто адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, яке інкримінується ОСОБА_1 у формі нецензурної лайки в громадських місцях, що порушило громадський порядок і спокій громадян.

Разом з тим, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є умисел, поєднаний із хуліганським мотивом поведінки особи, тобто особа повинна не лише усвідомлювати і передбачати, що внаслідок її протиправних дій буде порушений громадський порядок та спокій громадян, а й бажати настання таких наслідків, що є метою вказаного адміністративного правопорушення.

В даному випадку в судовому засіданні встановлено, що усі дії та поведінка ОСОБА_1 були пов`язаними виключно із його незгодою із діями поліцейських, що фактично виключає хуліганський мотив та мету, яка полягає у бажанні порушити громадський та спокій громадян.

Виходячи з викладеного, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, є недоведеною, а також відсутні інші ознаки складу даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Керуючись ст. 245, п. 1 ст. 247, ст.ст.265, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Суддя : /-/- підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер