Справа № 305/1090/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
20.05.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Телегазія В. І., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Телегазій В. І. в інтересах ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 19 серпня 2020 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , гр. України, із середньою освітою, не працюючий, одружений, маючий на утриманні одну малолітню дитину, військовозобов`язаний,
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн..
Як убачається з постанови, 23.07.2020 о 04 год. 45 хв. по вул. Возз`єднання у с. Верхнє Водяне Рахівського району, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Ауді А 6», д. н. з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, який підтверджений проведеним у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога оглядом, чим порушив п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі адвокат Телегазій В. І. вказує на те, що постанова судді є незаконною.Вказує на те, що в протоколі не зазначено свідків події, а також не відображено те, що ОСОБА_1 підвозив свою сестру до автобусної зупинки, де дорогою був зупинений працівниками поліції, що в протоколі не зазначено, які саме ознаки алкогольного сп`яніння були наявні в ОСОБА_1 у момент зупинки автомобіля. Зазначає, що поліцейський не провів огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а в закладі охорони здоров`я у ОСОБА_1 не відбирали зразки слини, сечі та змивів із поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Посилається і на те, що у висновку лікаря не відображено в який спосіб проводився медичний огляд ОСОБА_1 , за допомогою якого приладу оброблялися відібрані зразки для медичного огляду, чи проходила лікарка ОСОБА_2 тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити.
Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Телегазія В. І., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення апеляційним судом розпочато 20.11.2020 за участі адвоката Телегазія В. І.. У судове засідання, яке було призначено на 20.05.2021, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, ніхто з учасників судового провадження не з`явився. З огляду на наведене, справа розглядається за відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Телегазія В. І., неявка яких, відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
При цьому, береться до уваги те, що ОСОБА_1 та його захисник адвокат Телегазій В. І., будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, жодних клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не подавали у з неможливістю прибути у судове засідання, про причину своєї неявки не повідомляли, а також не подавали клопотань про відкладення її розгляду.
Апеляційний суд, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно з приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, враховуючи приписи ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 394519, 23.07.2020 року о 04 год. 45 хв. по вул. Возз`єднання у с. Верхнє Водяне Рахівського району, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Ауді А 6», д. н. з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить висновок за результатами проведення у встановленому законом порядку лікарем-наркологом медичного огляду, чим порушив п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З протоколу також убачається, що своїми підписами ОСОБА_1 підтвердив, що права та обов`язки йому роз`яснені, зі змістом протоколу ознайомлений, його копію отримав, внесені відомості щодо його особи правильні. (а. с. 1).
З протоколу також убачається, що в особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 тимчасово вилучені документи, а саме посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 (а. с. 1).
Згідно з направленням на медичний огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, огляд проведений 23.07.2020 року о 05 год 10 хв у Рахівській РЛ за допомогою приладу Драгер «алкафор». При цьому у направленні вказано, що на огляд у Рахівську РЛ ОСОБА_1 доставлений поліцейським СРПП Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області - капрал поліції Бочкор В. В. (а. с. 2).
Висновком медичного огляду, проведеним лікарем приймального відділення Рахівської РЛ Євіцькою М.І. підтверджено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, в нього виявлено 1,65 % проміле алкоголю (а. с. 3).
У письмовому поясненні, яке міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 зазначає, що через тривалу хворобу вживає настойку з прополісом, у склад якої входить медичний спирт. У той день, коли його зупинили поліцейські, 23.07.2020 о 04 год 20 хв, ОСОБА_1 відвозив сестру до автобусної зупинки, де дорогою був зупинений поліцейськими. Своєю чергою, представники поліції, відчувши запах алкоголю запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння, на що останній погодився. За результатами проведення огляду у нього було виявлено 1,65 % проміле алкоголю з чим ОСОБА_1 і погодився, про що свідчить його підпис у поясненнях та у висновку медичного огляду.
Вищенаведені докази є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень під час їх збирання в ході розгляду справи апеляційним судом не встановлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що поліцейський ОСОБА_3 був упереджений при проведенні огляду та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не посилалася сторона захисту під час її розгляду.
Тому, апеляційний суд доходить висновку, що поліцейський ОСОБА_3 при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
Не встановлено під час апеляційного розгляду й будь-яких фактів примусу чи незаконних методів з боку працівників поліції щодо ОСОБА_1 , які призвели до примусового проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, а також підпису протоколу, направлення на огляд та висновку щодо результатів такого огляду.
Доводи апеляційної скарги про незаконність постанови місцевого суду апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним нижче.
Доводи апеляційної про те, що в протоколі не зазначені всі необхідні відомості, зокрема: свідки події, ознаки алкогольного сп`яніння; не відображено те, що ОСОБА_1 підвозив свою сестру до автобусної зупинки, де дорогою був зупинений працівниками поліції, - апеляційний суд відхиляє як такі, що жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.9 «а» ПДР та не свідчать про відсутність у його діях складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а також не свідчать про порушення його права на захист.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних речовин чи лікарських препаратів. Апеляційний суд зазначає, що підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).
Так, Інструкцією передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. При цьому, у разі проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події, або ж у випадку відмови водія від проходження такого огляду, - складається протокол у присутності двох свідків. У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . З матеріалів справи убачається, що за згодою ОСОБА_1 , його направлено та доставлено представниками поліції в заклад охорони здоров`я для проходження огляду.
При цьому, апеляційним судом не встановлено будь-яких фактів, і стороною захисту не надано жодних доказів, які свідчать про порушення порядку проведення медичного огляду лікарем КНП Рахівської РЛ ОСОБА_2 .
Доводи апелянта про те, що існують сумніви у тому чи проходила лікарка ОСОБА_2 тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, апеляційний суд не бере до уваги з наступних підстав.
З Форми висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який міститься в Додатку 5 до Інструкції видно, що такою не передбачено зазначення відомостей про тематичне удосконалення лікаря, який проводить огляд.
Зважаючи на викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.9 «а» ПДР та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення накладено на нього в межах санкції вищевказаної статті, у зв`язку із чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення буде сприяти досягненню основної мети виховання правопорушника у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження і жодними чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а подану адвокатом Телегазій В. І. в інтересах ОСОБА_1 , апеляційну скаргу без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі й про виклик свідків, стороною захисту не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Телегазій В. І. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 19 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан