Справа № 588/601/21
Провадження № 3/588/234/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2021 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Огієнко О.О., за участю: секретаря судового засідання Лободи Т.С., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Краснянського В.М.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Іскра Чернігівського району Приморського краю Російської Федерації, громадянку України, із середньою освітою, працюючу оператором інкубаторно-птахівничої станції у ПП « ОСОБА_2 », проживаючу по АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Тростянецьким РВ УМВС України в Сумській області 02.03.2005, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №437355 від 15.04.2021 о 16 год. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП, але не досяг 16 річного віку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вищезазначеному правопорушенні не визнала, зазначивши, що її син захищався від неправомірних дій ОСОБА_4 , який неодноразово вчиняв конфлікти як із її сином так і з іншими дітьми. Тому ОСОБА_1 просила суд закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Краснянський В.М., у судовому засіданні просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП з тих підстав, що винуватість ОСОБА_1 не була доведена, оскільки не доведена винуватість її сина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, що є основним доказом вини ОСОБА_1 при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за яке вона притягується до адміністративної відповідальності.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що 14 квітня 2021 року він ремонтував скутер за місцем проживання у АДРЕСА_2 . До нього зайшов ОСОБА_3 , а потім зайшов ОСОБА_4 , який почав чіплятися до ОСОБА_3 , зокрема вдарив останнього кілька разів по сідниці телефоном. Потім ОСОБА_4 та ОСОБА_3 стали з`ясовувати між собою стосунки. Нецензурною лайкою вони не виражалися. ОСОБА_3 не провокував ОСОБА_4 на конфлікт.

Допитаний у судовому засіданні малолітній ОСОБА_3 пояснив, що 14 квітня 2021 року він разом із друзями перебували у АДРЕСА_2 та дивилися як ОСОБА_5 ремонтував мотоцикл. ОСОБА_4 вдарив його по сідниці кілька разів після чого він відштовхнув ОСОБА_4 . Потім ОСОБА_4 витягнув його із двора та виражався у його адресу нецензурною лайкою. Він утік від ОСОБА_4 . Раніше у нього були конфлікти з ОСОБА_6 , оскільки той ображав його.

У судове засідання викликалися свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , однак не з`явилися на виклик. Також у судове засідання не з`явилися працівники поліції, які викликалися для допиту як свідки.

Зважаючи на те, що недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, вважаю за необхідне провести розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП не була доведена поза розумним сумнівом зважаючи на таке.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей та документів, а також іншими документами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події, складу адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції у якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення додано письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 . Вказані письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_7 суд не приймає до уваги, оскільки зазначені у них обставини не узгоджуються з показами допитаного у судовому засіданні свідка, який був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та приведений до присяги, тому такі покази мають більш вагоме значення. Крім того, зазначені свідки не з`явилися у судове засідання, у зв`язку з чим сторона захисту не змогла поставити їм питання для спростування обставин зазначених у письмових поясненнях цих свідків.

Оцінюючи надані письмові пояснення ОСОБА_1 суддя враховує наступне.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини від 04 листопада 1950 року і Протоколи 1,2,4,7,11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі Надточій проти України». П.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Враховуючи наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, зокрема, врегулювання процесуального вирішення питання про належність та допустимість доказів, приходжу до висновку, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону - за правилами, закріпленими в КПК України.

Отже, оцінюючи надані письмові пояснення ОСОБА_1 вважаю, що вони не є допустимим доказом у даній справі, оскільки були отримані з показань свідка, який у подальшому був фактично визнаний обвинуваченим у цьому провадженні, що узгоджується з положеннями п.1 ч.3 ст. 87 КПК України.

Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №437355 складений 15.04.2021 відносно ОСОБА_1 також не є належним доказом на підтвердження винуватості останньої у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки не містить фактичних даних про обставини правопорушення вчиненого малолітнім ОСОБА_3 , які стали підставою для складання даного протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Приймаючи до уваги те, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження винуватості малолітнього сина ОСОБА_1 - ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, що стало підставою для складання даного протоколу про адміністративне правопорушення, тому суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушенняпередбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 184, 247, 283 , 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. О. Огієнко