Справа № 357/6005/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2021 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з Білоцерківського районного управління поліції ГУ в Київській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого складальником ПРАТ «Росава», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

У С Т А Н О В И В:

06.05.2021 відносно особи ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 511857 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, про те, що він 06.05.2021 близько 20:40 год. в АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинив психологічне насильство в сім`ї, а саме: висловлювалася нецензурною лайкою на адресу свого сина ОСОБА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватісь у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що він психологічне насильство відносно сина не вчиняв, між ними виникла сварка на побутовому рівні під час якої вони один одного ображали. Син написав заяву в поліцію про притягнення його до відповідальності.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що між її чоловіком ОСОБА_1 та її сином ОСОБА_2 виникла сварка. Чоловік зробив сину зауваження з приводу того, що він не хоче допомагати по господарству в результаті чого син почав ображати чоловіка нецензурною лайкою та викликав поліцію. Запевняє, що чоловік не здійснював насильсьва відносно свого їх сина, між ними виникла сварка з побутових питань.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідка, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього докази, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення тих самих дій, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті. (Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає в разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення).

Відповідно до положень ст. 1 розділу І Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIIІ, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Домашнє насильство означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні (ст.3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами).

У судовому засіданні з пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 встановлено, що вони з сином ОСОБА_2 проживають в одному будинку. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла побутова сварка під час якої вони один одного ображали.

Тобто, встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складено у зв`язку зі сваркою в сім`ї, а не у зв`язку з вчиненням насильства в сім`ї з боку ОСОБА_1 тоді як вчинення насильства в сім`ї передбачає активні дії однієї особи по відношенню до іншої. Взаємні образи під час сварки не можуть носити характер психологічного насильства.

Таким чином відповідно до змісту протоколу про адмінправопорушення та встановлених обставин справи має місце звичайна сімейна сварка, яка за своєю суттю не охоплюється диспозицією ч. 2 ст.173-2 КУпАП та не є об`єктивною стороною вказаного правопорушення, за яке особа може бути притягнутою до адміністративної відповідальності.

Крім того, обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП є вчиненння дій внаслідок яких особі могла бути чи була нанесена шкода психічному здоров`ю потерпілого, в даному випадку ОСОБА_2 .

Доказів того, що 06.05.2021 близько 20:40 год. ОСОБА_1 вчинив насильство психологічного характеру відносно свого сина внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода його психічному здоров`ю протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять.

Звідси, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим. Буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.173-2 КУпАП необхідно закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 221, п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП та відповідно до ч. 2 ст. 173-2 КУпА,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 147 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті7та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяТ. В. Клепа