Справа 556/490/21
Номер провадження 3/556/270/2021
П ОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2021 року. Суддя Володимирецького районного суду Рівненської області Котик Л.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Володимирецького ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , приватний підприємець,-

за ч.1 ст.44-3 КУпАП,-

встановив:

Згідно Протоколу про адміністративне правопорушення від 15.03.2021 року, серії ВАБ №342710, ОСОБА_1 08.03.2020 року, як власник кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , допустила роботу закладу після 24.00 год., чим порушила Постанову КМУ №1236 від 09.12.2020 р.,вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала і суду пояснила, що 08.03.2021 року після 23.00 год. клуб-ресторан « ІНФОРМАЦІЯ_2 » був зачинений.Вказала, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження її винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, а тому просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 зазначила, що вона працює офіціантом в закладі «Лимонад», 08.03.2021 року відпочиваючих в приміщенні було мало. Чоловіків теж не було, крім охоронців закладу. О 23.00 год. вона особисто зачиняла клуб, тоді і приїхали працівники поліції, знімали на камеру. Двері в той час були зачинені, були тільки працівники кухні, прибирали.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні також пояснив, що являється адміністратором клубу-ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », 08.03.2021 року працювали до 23.00 год. оскільки в цей час закривається каса. В той день серед відвідувачів закладу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не було, він їх знає особисто.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 оцінивши наявні в адміністративній справі докази, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, прийшов до висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.. 44-3 КУпАП, виходячи з наступного.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №342710 від 15.03.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 порушила Постанову КМУ №1236 від 09.12.2020 року, а саме допустила функціонування даного закладу після 24.00 год. Однак, всупереч вимогам законодавства в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено частину, пункт, підпункт нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №342710 від 15.03.2021 р. не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, хоча працівники поліції в своїх рапортах зазначають, що фіксували факт правопорушення на боді-камеру.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Так, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення від 15.03.2021 року серії ВАБ №342710, ОСОБА_1 08.03.2021 року, як власник клубу-ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 », допустила роботурозважального закладу після 24.00 год., чим порушила Постанову КМУ №1236 від 09.12.2020 р., вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Статтею 44-3 ч. 1 КУпАП Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно, протокол про адміністративне правопорушення обов`язково має містити посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Стаття 44-3 КУпАП є бланкетною, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких особа, що притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ №342710 від 15.03.2021 року, складеного у відношенні ОСОБА_1 , яка, як вказано в протоколі, є приватним підприємцем який здійснює господарську діяльність у клубі-ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_2 », неможливо встановити, які саме порушення нею допущено.

У цьому протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушила Постанову №1236 від 09.12.2020 р., однак, який саме пункт даної Постанови не вказано.

Посилання на будь-які інші законодавчі акти, як і конкретизація статті конкретного законодавчого акту, якою передбачено зафіксовані порушення, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №342710 від 15.03.2021 року не містить.

За такого, суддя приходить до висновку, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу .

Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейським в порушення вимог ст. 255 КУпАП не зібрано доказів, які б підтверджували її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

За змістом ст.279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення судом першої інстанції проводиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про свідків правопорушення, які б підтверджували факт вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення. Відсутні інші докази вчинення адміністративного правопорушення (фото-, відеоматеріали, тощо).

Відповідальність за порушення вимог щодо заборони роботи суб`єктів господарювання, які приймають відвідувачів можуть нести тільки суб`єкти господарювання, при цьому, судом встановлено, що з наданих суду матеріалів не вбачається, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність та зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

В матеріалах справи наявні лише рапорти чергового та поліцейських СРПП Володимирецького ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області Ляшук П., ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 08.03.2021 року.

Однак, рапорт є внутрішнім документом та не може слугувати доказом у справі, оскільки механізм складання рапорту не врегульований законодавцем.

Дана позиція викладена зокрема у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року по справі №489/4827/16-а, з якої вбачається, що свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю.

У постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 травня 2020 року по справі №524/5741/16-а зазначено, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

За наведеного, порушення порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та не зазначення у протоколі обов`язкового реквізиту - норми закону, яку порушено ОСОБА_1 , позбавляє процесуальної можливості орган (посадову особу), уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, з`ясувати обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, а відтак, і наявність складу адміністративного правопорушення.

У такому вигляді протокол про адміністративне правопорушення викликає обґрунтовані сумніви щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Ці сумніви, відповідно до положень ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

Інших доказів на доведення винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому їй правопорушенні суду не надано.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Приймаючи рішення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 ч.1 КУпАП, суд має з`ясувати її фактичні обставини, перевірити й оцінити усі наявні докази.

Склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак. Відсутність хоча б однієї ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому. За таких обставин, відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 порушила Постанову КМУ №1236 від 09.12.2020р. не знайшли свого підтвердження належними доказами.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом , оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до вимог статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Враховуючи вище наведене, факт порушення ОСОБА_1 ч.1 ст.44-3 КУпАП, об`єктивними доказами не підтверджено.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), Малофєєва проти Росії (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), Карелін проти Росії (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статею 62 Конституції України закріплена презумція невинуватості особи, відповідно до якої обвинувачення не може грунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.ст.1,8 КУпАП завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, в тому числі осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, сумлінного виконання своїх обов"язків. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що дії під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Статтями 3, 8 Конституції України проголошено, що людина, її права і свободи людини та їх гарантії визнаються в Україні найвищою цінністю, визначають зміст і спрямованість діяльності держави. В Україні визнається і діє принцип верховенства права.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44 - 3 КУпАП і, оскільки судом використані всі можливі заходи для встановлення істини по справі, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 44-3, 283, 284, 285, 287, 289, 294 КУпАП, суд,

Постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Суддя: