Справа № 752/6971/21
Провадження №: 3/752/4095/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

02 червня 2021 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши об`єднані адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який тимчасово без реєстрації проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ст.124 КУпАП,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Расторгуєва О.В.,-

встановив:

07 березня 2021 року о 00 год. 35 хв. ОСОБА_1 , не маючи права керування транспортним засобом, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Vito», н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Академіка Вільямса, 10-А у м. Києві, у порушення вимог п.п. 12.1, 12.3 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, під час виникнення небезпеки для руху, яку він об`єктивно був спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу та здійснив наїзд на перешкоду у виді автоматичних воріт, що спричинило механічні пошкодження транспортного засобу і воріт.

В судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що батько попросив його заїхати до підземного паркінгу. Він сів за кермо «Mercedes-Benz Vito», проїхав перші ворота паркінгу і чекав, коли відкриються другі ворота. У цей момент двері автомобіля відчинилися та поліцейський витяг його з-за керма. Оскільки у цьому місці дорога до паркінгу була під кутом, автомобіль покотився та зупинився після того, як здійснив зіткнення із бетонною стіною. Він не вважає себе винуватим у ДТП. Не заперечував, що оформлення схеми місця ДТП відбувалося за його участі та у присутності батьків.

Захисник Расторгуєва О.В. наголошував на тому, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, про які викладено у протоколах. Зауважив, що відеозаписи з бодікамер поліцейських, яки б фіксували події з переслідування поліцейськими його підзахисного та/або подій ДТП до матеріалів не додано, а на запит суду УПП будь-яких додаткових доказів не спрямовувало, тому, на його думку, одні лише данні схеми місця ДТП та протоколу не можуть вважатися беззаперечним, належними та допустимими доказами винуватості ОСОБА_1 ..

Також заперечував проти дослідження постанови Голосіївського районного суду, ухваленої 24.05.2021 у справі №752/8862/21 за наслідками розгляду протоколів, складених відносно ОСОБА_1 за фактом керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та невиконання вимог поліцейського про зупинення транспортного засобу, у час, який передував подіям ДТП. При цьому захисник посилався на те, що постанова на час розгляду справи, не набрала законної сили. Вважає, що усі сумніви щодо доведеності винуватості, повинні враховуватися на користь ОСОБА_1 , якій не повинен доводити свою невинуватість, зважаючи на конституційно гарантований принцип презумпції невинуватості. Просив його виправдати.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно ч.2 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування автомобілями зокрема (категорії B1, B, C1, C, T), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, видаються особам, які досягли 18-річного віку.

ОСОБА_1 на момент подій було 17 років, тому він не мав посвідчення водія відповідної категорії зокрема В1, В.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував.

З даних схеми місця ДТП встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася 07.03.2021 о 00 год. 35 хв. на вул. Академіка Вільямса, 10-А у м. Києві, за участю транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . З опису пошкоджень, зафіксованих у схемі, встановлено, що внаслідок ДТП пошкоджено ворота у підземний паркінг, лобове скло, дах, капот, багажник даху транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito».

Схема місця ДТП підписана ОСОБА_1 і не містить жодних зауважень, тому доводи захисника про те, що данні схеми не відповідають дійсності, суд відхиляє.

Схема місця ДТП складена за наслідками ДТП, на ній містяться виміри, позначено місце зіткнення, яке визначено у місці розташування воріт тощо. Доводи сторони захисту про те, що автомобіль покотився та ударився у бетонну стіну, суд вважає такими, що спростовуються зокрема даними про пошкодження, які були визначені у схемі місця ДТП, та зазначені вище. Їх локалізація відповідає тим обставинам, що зіткнення відбулося саме з воротами. Пошкоджень, яки б свідчили про зіткнення транспортного засобу із бетонною стіною, в матеріалах справи відсутні. Тому показання ОСОБА_1 про те, що поліцейський витяг його з-за керма, і саме це призвело до пошкодження автомобіля, оскільки він у некерованому стані в`їхав у стіну, суд вважає неправдивими та такими, що направлені на ухилення від відповідальності.

Відповідно до вимог п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до вимог п. 12.3 ПДР у разі виявлення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

В судовому засіданні за клопотанням сторони захисту досліджувався репортаж про подій за участю ОСОБА_1 , який розміщений у відкритому доступі в мережі Інтернет (https://www.facebook.com/varta.holosievo/videos/338082/).

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 під час переслідування його працівниками поліції, не обрав безпечну швидкості руху керованого ним транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito», під час виникнення небезпеки для руху, яку він об`єктивно був спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу та здійснив наїзд на перешкоду у виді автоматичних воріт, тим самим порушив вимоги п.12.1 і 12.3 ПДР. Такі дії вчинені ОСОБА_1 з необережності та перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з наслідками у виді механічних пошкоджень як автомобіля, так і воріт. Такі дії вчинені ОСОБА_1 з необережності та перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з наслідками у виді механічних пошкоджень як автомобіля, так і воріт.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.2 ст.126 КУпАП за ознаками порушення правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів, а також керування транспортним засобом особою, яка не має право керування транспортними засобами.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, ступінь вини, особу порушника, який на момент вчинення вищевказаних дій, не досяг повноліття, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, з матеріалів справи встановлено, що на момент вчинення правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.2 ст. 126 КУпАП, ОСОБА_1 було 17 років, тобто він був особою, яка не досягла повноліття.

Частиною 2 ст. 13 КУпАП передбачено, що у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, у тому числі передбачених статтями 121-127 КУпАП, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до нього можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП.

Між тим, враховуючи особу порушника, який на момент розгляду справи є повнолітнім, не працює, не навчається, обставини подій, за яких ОСОБА_1 вчинив правопорушення, пошкодження майна та завдання матеріальних збитків третім особам, ставлення ОСОБА_1 до вчиненого, який вини не визнає, висновків для себе не зробив, суд не знаходить підстав для застосування до нього заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП.

Суд, вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення і запобігання вчиненню нових правопорушень ОСОБА_1 має нести адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції ч.2 ст.126 КУпАП, яка є більш тяжчою, ніж санкція, передбачена ст.124 КУпАП.

При цьому, відповідно до вимог ч.2 ст.8 КУпАП розмір стягнення має бути визначений у межах санкції ч.2 ст. 126 КУпАП (в редакції Закону України від 14.07.2015р. № 596-VIII), яка діяла на момент вчинення правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 2.1 (а), 12.1, 12.3 ПДР України, ст. 8, 9, 13, 23, 24-1, 33-35, 36, 124, ч.2 ст. 126, 276-280, 283-285 КУпАП, суд -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 126 і ст. 124 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко