Справа № 202/1884/20
ПОСТАНОВА

іменем України

10.02.2021 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного поліцейським СПП в р/п Амур-Гавань ДВП ГУНП в Д/обл. ОСОБА_2 30.03.2020 за ч. 1 ст. 44 КУпАП, дослівно зазначено наступне: «При особистому огляді та лодки в мене було виявлена речовина зеленого кольору «канабіс». 30.03.2020 10:30 м. Дніпро складено адмін.протокол на гр. ОСОБА_1 10.11.2019 м. Дніпро біля Мерефо-Херсонського мосту перевозив речовину зеленого кольору висновок експерта «канабіс».

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, в тому числі SMS-повідомленням, яке він отримав 28.01.2021 о 09:04 годині, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, неодноразові постанови судді про привід ОСОБА_1 працівниками Національної поліції не виконані.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, не з`явилася в судове засідання, визнано можливим розгляд справи у його відсутність, на підставі наявних у справі доказів.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч. 1 ст. 44 КУпАП передбачена адміністративна відповідальності за незаконні виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Проте, працівник поліції, складаючи протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 44 КУпАП, в порушення вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП, не зазначив в ньому жодну з обов`язкових обставин, яка повинна бути відображена при описі суті адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП, тобто протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містить відомостей про те, чи здійснив ОСОБА_1 одну з наступних дій: незаконне виробництво, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містить зазначення в ньому, до якого виду відноситься виявлена у ОСОБА_1 речовина зеленого кольору «Канабіс»: до наркотичних засобів або психотропних речовин.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містить зазначення в ньому мети, з якою у ОСОБА_1 перебувала вищевказана речовина зеленого кольору «Канабіс» та взагалі не зазначено її ваги, у зв`язку з чим неможливо констатувати її невеликий розмір, що є обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за правилами КУпАП.

Крім того, працівник поліції, описуючи в протоколі про адміністративне правопорушення дату, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, допустив виклад обставин від імені ОСОБА_1 : «При особистому огляді та лодки в мене було виявлена речовина зеленого кольору «канабіс...», що є неприпустимим, оскільки протокол про адміністративне правопорушення є результатом збору та аналізу доказів уповноваженою особою Національної поліції, в якому викладається суть (фабула) адміністративного правопорушення, що визначає в подальшому для суду межі судового розгляду справи. При цьому, пояснення особи, яка притягається до відповідальності, викладаються в окремому розділі протоколу, який має відповідне найменування: «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення: ...».

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка визначає межі розгляду справи судом, оскільки є викладом обставин вчинення адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді, а не судом; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, буде порушувати вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За таких обставин слід дійти висновку, що уповноважений працівник Національної поліції, притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44 КУпАП, не встановив та не поставив у вину останньому (не зазначив про це у протоколі про адміністративне правопорушення) жодних ознак адміністративного правопорушення, визначених диспозицією ч. 1 ст. 44 КУпАП.

Таким чином, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений з істотними процесуальними порушеннями, відповідно ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з істотним порушенням права на захист, а тому суд не може надавати оцінку іншим доказам у справі, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду справи та є одним із доказів у справі, не відповідає стандартам, визначеним ст. 63 Конституції України, складений з істотним порушенням вимог ст. 256 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Речовий доказ канабіс (квитанція № 563) знищити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко