ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/897/21 Справа № 182/2818/21 Суддя у 1-й інстанції - Чуприна А. П. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Мудрецького Р.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2021 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Окрім того, вирішено стягнути на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Згідно з обставинами, встановленими судом, 23 квітня 2021 року о 01.25 годин в м. Нікополь по вул. Преображенській водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Chevrolet Lacetti" д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки т/з за допомогою приладу "Драгер Алкотест 6810", що підтверджується результатом тесту № 1156 від 23.04.2021 з результатом 0,58 ‰. Огляд проводився на боді камеру. Водій від керування т/з відсторонений у встановленому законом порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження стосовно нього на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, або звільнити на підставі ст. 22 КУпАП, із малозначністю правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що рішення суду не законне, а встановлені судом обставини не підтверджуються долученими матеріалами до протоколу. Апелянт вказує, що працівниками поліції було порушено право на захист і не роз`яснено можливості мати адвоката. При цьому, матеріали справи не мають даних про причину зупинки його автомобіля, під час огляду за допомогою спеціального технічного засобу не було надано відповідні документи про його повірку, а також йому не пропонували пройти огляд в закладі охорони здоров`я та туди його не доставляли. Крім того, під час проведення огляду свідків не було, а долучений відеозапис не може бути належним доказом, так як він з ним не ознайомлювався, тому не зрозуміло чи є на відео дані, які доводять його вину. Апелянт вважає, що накладене на нього стягнення є суворим, та суд не взяв до уваги дані, що він не працює, скрутне матеріальне становище, а також відсутність негативних наслідків завданих правопорушенням, тому вважає, що вразі визнання його винним, до нього можливо застосувати положення ст. 22 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та клопотання про відкладення розгляду справи суду не надав. За цих обставин суд вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи у його відсутність.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 480199 від 23 квітня 2021 року, чеком до нього про результати огляду з використанням алкотестера Драгер 6810 № ARВН-0592, яким зафіксовано результат тесту 0,58 проміле, актом огляду на стан сп`яніння, направленням для проведення огляду, рапортом працівника поліції, поясненнями ОСОБА_1 , відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та доведеності вини останнього у його вчиненні.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Суд звертає увагу на те, що у своїх поясненнях ОСОБА_1 визнав обставину вживання алкогольних напоїв та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а результатами огляду останнього на місці зупинки ці обставини були беззаперечно підтверджені.

Доводи апелянта про відсутність у матеріалах провадження даних про підстави його зупинки не заслуговують на увагу, оскільки суперечать складеним ним же поясненням, в яких зафіксовано, що в автомобілі не горіла права фара в режимі ближнього світла, що відповідає й рапорту працівника поліції.

Твердження ОСОБА_1 про те, що йому не було надано документи на підтвердження повірки алкотестера є також необґрунтованими, оскільки суперечать даним, зафіксованим на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, згідно з яким перед проведенням огляду правопорушника було ознайомлено з ними.

Що стосується доводів правопорушника про те, що йому не було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я, то їх суд розцінює критично.

Суд звертає увагу на те, що у відповідності з вимогами ст. 266 КУпАП огляд на стан сп`яніння особи має бути проведено у закладі охорони здоров`я лише у разі незгоди водія з результатами огляду із застосуванням спеціальних технічних засобів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з результатами огляду був ознайомлений та погодився, що вказує на неспроможність його доводів в цій частині.

Посилання апелянта на недопустимість відеозапису з нагрудних камер поліцейських суд вважає необґрунтованим, оскільки у відповідності з положеннями ст. 251 КУпАП він може вважатись доказом у справі. При цьому, обставин, які б ставили під сумнів допустимість такого запису ОСОБА_1 не наведено та під час апеляційного розгляд судом не встановлено.

Твердження ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції не було роз`яснено його прав суд не приймає до уваги, оскільки останнім не наведено яким саме чином це вплинуло на правильність розгляду справи, враховуючи беззаперечно визнані ним у поясненнях обставини вживання алкогольних напоїв.

З огляду на викладені обставини, вважати доводи ОСОБА_1 обґрунтованими апеляційний суд не може.

При цьому, суд звертає увагу на те, що інших даних, які б ставили під сумнів правильність встановлених судом обставин, під час апеляційного розгляду апелянтом надано не було.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення та не вбачає підстав погодитись з вимогами апеляційної скарги правопорушника.

При апеляційному розгляді справи не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка не передбачає можливості застосування менш обтяжливого покарання.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, а тому апеляційну скаргу останнього необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 454 грн., залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький