Справа № 751/2292/21 Головуючий у 1 інстанції Овсієнко Ю.К.
Провадження № 33/4823/290/21
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Кушнеренка Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника Кушнеренка Є.Ю. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 травня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Судом ОСОБА_1 було визнано винуватим в тому, що він 25 травня 2021 року, о 22 год. 05 хв., по вул. Глібова,58 керував транспортним засобом «ВАЗ 210990-20», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога, що підтверджується висновком № 158 від 25.03.2021 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник Кушнеренко Є.Ю. просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що постанову виготовлено судом лише 18.05.2021 року і тоді ним отримано, а тому десятиденний строк для її оскарження вважає пропущеним з поважних підстав. Вважає, що судом першої інстанції не в повному обсязі було досліджено всі обставини справи. Вказує, що ОСОБА_1 за диспозицією статті притягається до відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння (порушення п. 2.9 а) ПДР), а не за відмову від проходження медичного огляду (порушення п. 2.5 ПДР). Зауважує, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння не була зафіксована у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, як того вимагає законодавство. На думку сторони захисту, судом було порушено право ОСОБА_1 на справедливий суд, оскільки справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні. Окремо звернули увагу на незаконність постанови суду від 25 травня 2021 р. про виправлення описки в судовому рішенні.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції надано вірну оцінку неявці особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомленим судом першої інстанції про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення на адресу, яка була зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, однак згідно довідки про причини повернення рекомендоване повідомлення повернулося з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою.

З метою забезпечення доступу громадян до правосуддя, беручи до уваги, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні та при оголошенні судового рішення, апеляційний суд вважає за можливе поновити строк на подачу апеляційної скарги.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 029707 від 25.03.2021 року (а.с.3), ОСОБА_1 25 травня 2021 року, о 22 год. 05 хв., в. Чернігові по вул. Глібова,58 керував транспортним засобом «ВАЗ 210990-20», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога, що підтверджується висновком № 158 від 25.03.2021 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 власноруч його підписав, та в поясненнях додав, що не згоден з лікарем випив пляшку пива.

Відповідно до вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно пунктів 16, 20, 22 розділу третього Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, затвердженої спільним наказом МВС, МОЗ від 09.11.2015 р. № 1452/735, єдиним документом, який складається за результатами огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я і таким, що підтверджує перебування водія транспортного засобу в тверезому стані або в стані алкогольного сп`яніння є висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до тексту вказаної Інструкції, саме поліцейському надано право визначати підозру про те, чи перебуває водій в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє його до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до наявного у матеріалах справи Висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 158 від 25.03.2021 року, виданого лікарем КНП ЧОПНЛ «наркологічне диспансерне відділення», та акту до нього ОСОБА_1 о 22 год. 30 хв. 25 березня 2021 року перебував у стані алкогольного сп`яніння (вміст алкоголю 1.82%0 проміле). (а.с. 6,8).

Згідно рапорту старшого лейтенанта поліції роти № 1 БУПП в Чернігівській області Кобилецького М.Л. вбачається, що 25.03.2021 року, близько 22 год. 05 хв., по вул. Глібова, 58 було помічено автомобіль «ВАЗ 210990-20», державний номерний знак НОМЕР_1 , , у якого в темну пору доби не горіла лампа заднього габаритного вогню, у зв`язку з чим транспортний засіб було зупинено. Під час спілкування з водієм у нього були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Гр. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу Драгер в присутності двох свідків, результат якого був позитивний і становив 1.82%0 проміле. Водій з показаннями приладу Драгер не погодився, та виявив бажання пройти огляд у лікаря нарколога. Висновок був позитивний, на гр. ОСОБА_1 складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Автомобіль передано тверезому водію гр. ОСОБА_2 під розписку для доставки транспортного засобу до місця стоянки.(а.с.11).

Згідно тестування на алкоголь за допомогою приладу Драгер Алкотест 6810 результат становить 1.82%0 проміле. (а.с. 4).

Згідно інформації, яка зафіксована з нагрудної камери поліцейського, вбачається, як автомобіль з державним номерним знаком НОМЕР_1 фактично рухається, за ним слідує патрульний екіпаж, де після зупинки до нього підійшли працівники патрульної поліції.

З відеозапису видно, як ОСОБА_1 на місці зупинки за допомогою приладу Драгер погодився пройти огляд на стан сп`яніння, в результаті якого було встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння (вміст алкоголю 1.82%0 проміле), останній з результатом огляду не погодився. Далі поліцейськими йому було запропоновано проїхати на освідування в медичний заклад, з чим він погодився. Обстеження ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводилось медичним працівником, який запропонував продути в прилад Драгер, проте ОСОБА_1 відмовився , додавши, що близько 15 години дня пив лише пиво в кількості 0,5-0,7 л., однак за клінічними ознаками лікарем було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та фактично перебування його у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, апеляційний суд визнає даний відеозапис достатнім для того, щоб разом з протоколом про адміністративне правопорушення зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме зафіксовано факт його керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, що забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких підстав, доводи апелянта про неправильність проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння та з порушеннями, а також твердження щодо незрозумілості в чому ж саме полягає суть інкримінованого йому правопорушення, є безпідставними, і на думку апеляційного суду, є маніпулюванням поняттями, а тому такі відхиляються.

Твердження автора апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а в процесуальних документах поліції та суду про це не зазначено, апеляційним судом відхиляються.

З наданого суду відеозапису видно, що ОСОБА_1 знаходиться в медичному закладі, де його оглядав медичний працівник, відмови від проходження такого огляду, за виключенням відмови від застосування газоаналізатора ОСОБА_1 не висловлює. За результатами огляду медичним працівником оголошується висновок: перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, фактично відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння з боку ОСОБА_1 не було. При цьому, даючи оцінку додатковим наданим стороною захисту суду документів, апеляційний суд вважає, що згідно приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння… затвердженої Наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 р. № 1452/735, дослідження біологічних речовин не являється обов`язковим, а медичний працівник має право встановити стан алкогольного сп`яніння на підставі огляду особи, якій такий огляд проводиться, що й було виконано в даному випадку.

Оскільки перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння було зафіксовано й доведено двічі: один раз на місці зупинки його транспортного засобу, інший раз в медичному закладі, апеляційний суд вважає беззаперечно доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом надана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли і закон, який їх регулює. При розгляді адміністративної справи суд першої інстанції повно та об`єктивно розглянув справу і прийняв правильне рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Щодо накладення адміністративного стягнення, то в ситуації, яка розглядається апеляційним судом, слід зазначити наступне.

Призначаючи адміністративне стягнення за вчинене правопорушення, місцевий суд неправильно застосував матеріальний закон, не призначивши ОСОБА_1 додаткового адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Вважаючи цей недолік судового рішення механічною опискою, місцевий суд 25 травня 2021 р.ухвалив постанову про виправлення такої описки, у якій постановив застосувати до ОСОБА_1 додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права на керування транспортними засобами строком на один рік. Апеляційний суд зазначає, що у цій постанові від 25 травня 2021 р. місцевий суд не виправив описку, а фактично змінив суть судового рішення і застосував до ОСОБА_1 додаткове адміністративне стягнення у той час, коли розгляд справи було фактично завершений і строки на оскарження основної постанови місцевого суду сплинули. Тому постанова Новозаводського районного суду м. Чернігова стосовно ОСОБА_1 від 25 травня 2021 р. про виправлення описки в постанові цього ж суду стосовно цієї ж особи від 12 травня 2021 р. підлягає скасуванню з закриттям провадження в цій частині.

Оскільки судочинство при розгляді справ про адміністративні правопорушення проводиться на засадах змагальності та диспозитивності, а перед апеляційним судом не висунуто вимог про скасування судового рішення з ухваленням нового, яке б погіршувало становище особи, то апеляційний суд не має правових підстав ухвалити таке рішення та застосувати до ОСОБА_1 як основне, так і додаткове адміністративне стягнення.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не підлягає зміні, оскільки фактичні обставини справи судом встановлені правильно, порушень при складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейськими встановлено не було, процесуальних порушень, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваного судового рішення в ході апеляційного розгляду також не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 травня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника Кушнеренка Є.Ю. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити частково. Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова .від 25 травня 2021 р. про виправлення описки в постанові цього ж суду від 12 травня 2021 р. стосовно ОСОБА_1 скасувати.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладення на нього штрафу в 17000 грн. залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко