Справа № 751/1809/21 Головуючий у 1 інстанції Деркач О.Г.
Провадження № 33/4823/260/21
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - Сала О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Сала О.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 11.03.2021, о 16.53 год., у м. Чернігові, по вул. Реміснича, 55, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від продуття приладу «Драгер» та від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Сало О.П. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та у зв`язку із скасуванням акта, який встановлював адміністративну відповідальність. Вважає постанову місцевого суду незаконною, необґрунтованою, та такою, що була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказав на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП, в якому невірно зазначено рік народження ОСОБА_1 , суть вчиненого адміністративного правопорушення. Посилається на те, що рапорт і протокол є неналежними доказами, оскільки складені сержантом поліції ОСОБА_3 , яка не спілкувалась з ОСОБА_1 . Крім того, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не містить відомостей про місце, дату та час його складання, в направленні на огляд водія не зазначений час взагалі, тобто направлення відбулось вже після складання протоколу, у зв`язку з чим не можуть бути визнані судом належними та допустимими доказами. Вважає, що місцевий суд безпідставно послався на письмові пояснення свідків, які безпосередньо не допитані судом. Крім того, місцевим судом були проігноровані судові рішення, надані стороною захисту в аналогічних справах, де провадження про притягнення до адміністративної відповідальності особи за ч.1 ст.130 КУпАП було закрите у зв`язку із скасуванням акта, який встановлював адміністративну відповідальність.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 свою вину у скоєному правопорушенні не визнав, з викладеними в протоколі обставинами не погодився та просив провадження у справі щодо нього закрити.

Проте, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №020110 від 11.03.2021, ОСОБА_1 , 11 березня 2021 року, о 16 год. 53 хв., по вул. Реміснича, 55, у м. Чернігові, керував транспортним засобом «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від продуття приладу Драгер та від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (а.с.3).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Доводи апелянта про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам Закону, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

За змістом ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 повністю відповідає вищевказаних вимогам Закону і містить у собі всі необхідні дані, в тому числі суть адміністративного правопорушення та норму Закону, яка передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Описка в написанні року народження правопорушника в протоколі про адміністративне правопорушення є технічною помилкою, яка не спростовує фактичних обставин справи.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які пояснили, що водій ОСОБА_1 , в їх присутності, відмовився проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та від огляду у лікаря-нарколога. Про адміністративну відповідальність у разі відмови від проходження огляду був попереджений (а.с.8,9).

При цьому, на переконання апеляційного суду, дані свідки не мали жодних підстав обмовляти ОСОБА_1 , їх пояснення повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи.

На відміну від кримінального та кримінально-процесуального кодексів України, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить такого поняття як безпосередність судового розгляду справи. Письмові пояснення свідків про обставини правопорушення є доказами у справі, як і інші документи.

За правилами ч. 2 ст. 272 КУпАП, свідок у справі про адміністративне правопорушення повинен прибути на виклик органу чи посадової особи, в провадженні якого чи якої перебуває справа, дати правдиві пояснення, повідомити усе що йому відомо по справі і відповісти на поставлені питання.

Свідок у справі про адміністративне правопорушення не попереджається про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та за відмову від дачі показань і присяги не складає, йому лише роз`яснюється обов`язок говорити суду правду.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, вбачається, що після зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції останній, маючи явні ознаки перебування у стані алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі. При цьому, останній постійно намагався покинути місце пригоди, пояснюючи, що в нього вдома залишилась мала дитина.

Доводи апелянта про те, що протокол і рапорт працівника поліції є недопустимими доказами, оскільки складені поліцейським ОСОБА_3 , яка не спілкувалась з правопорушником, є безпідставними.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) уповноважені складати адміністративні протоколи, у тому числі і щодо порушень, передбачених ст. 130 КУпАП.

Поліцейський патруль складається не менше як з двох поліцейських і кожен з них має право на оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, в той час як інший може відбирати пояснення у свідків, складати схеми тощо. Усі патрульні уповноважені на оформлення процесуальних документів, в тому числі і написання направлення водія на огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

У даному провадженні матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , складені різними поліцейськими, що не суперечить чинному закону та вимогам підзаконних актів. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд складений однією особою, що вказує на безпідставність доводів захисника.

Крім того, з переглянутого апеляційним судом вищевказаного відеозапису вбачається, що сержант поліції ОСОБА_3 в складі екіпажу патрульної поліції дійсно перебувала на місці пригоди під час зупинки ОСОБА_1 та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання апелянта на недоліки при оформленні акту огляду на стан алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу, оскільки неточності, які містяться у вказаному документі, не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 . Тим більше, акт огляду не є єдиним та самостійним доказом у справі, йому надано оцінку в сукупності з іншими доказами.

Доводи апеляційної скарги, що розпочате провадження у справі підлягає закриттю в разі скасування акту, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

01 липня 2020 року дійсно набрав чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», згідно з яким виключено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і за відповідні дії передбачено кримінальну відповідальність, тобто, цим Законом відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння посилено.

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, який діяв під час і за місцем вчинення правопорушення. Близькі за змістом положення містяться у частині другій статті 4 КК України, відповідно до яких кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом, що діяв на час вчинення цього діяння. Зазначені положення кореспондуються з положеннями частини другої статті 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Таким чином, у даному випадку має місце ультраактивна (переживаюча) дія Закону, коли приписи нормативно-правового акту, який діяв раніше, поширюються на нереалізовані або не припинені на момент втрати ним чинності правовідносини, оскільки дія акту, який вводиться замість діючого раніше, поширюється лише на нові правовідносини, що виникнуть після набрання ним чинності.

Виходячи із цих положень до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, на яку вказує апелянт, передбачена пунктом 6 ст. 247 КУпАП, у даному випадку також відсутня.

Відповідно до названого пункту, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність. Законодавцем чітко визначено, що провадження може бути закрито виключно у випадку скасування акту, яким встановлено адміністративну відповідальність.

Натомість, у результаті внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортним засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.

Більш того, 03 липня 2020 року положення Закону України № 321-ІХ від 03.12.2019 були декриміналізовані Законом № 720-IX з одночасним повторним запровадженням адміністративної відповідальності за їх вчинення.

Отже, місцевий суд у повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, що маються в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, з чим погоджується й апеляційний суд.

Відтак, доводи апелянта з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію правопорушника слід розцінювати, як намагання уникнути ним встановленої законом відповідальності за скоєне.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Сала О.П. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний