ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчук В.Т., за участі секретаря судового засідання Костюк Л.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Маніліча І.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Маніліча І.Д., на постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 січня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 січня 2021 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що становить 454 (чотириста п`ятдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.

Згідно постанови районного суду, ОСОБА_1 04 грудня 2020 року о 00 год. 20 хв., в смт. Берегомет по вул. Кобилянської Вижницького району керував транспортним засобом «ВАЗ 21013» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в установленому законом порядку у Вижницькій ЦРЛ.

Cвоїми діями, порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Маніліч І.Д. подали апеляційну скаргу, в якій просять постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 січня 2021 року скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Провадження №33/822/72/21 Головуючий у І інстанції: Кириляк А.Ю.

Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Марчук В.Т.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам викладеним у запереченні на протокол про адміністративне правопорушення.

Зауважують, що процедура направлення ОСОБА_1 для проведення огляду з метою виявлення алкогольного сп`яніння і безпосередньо порядок проведення такого огляду були грубо порушені працівниками поліції.

Посилаються на те, що відеозапис з нагрудних камер працівників поліції підтверджують згоду ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля.

Вказують, що ОСОБА_1 на місці зупинки погодився пройти огляд на стан сп`яніння, однак працівники поліції вперто хотіли повезти його до лікарні, при цьому не оголосивши його права та не показавши документи на алко-тест.

Звертають увагу на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу внаслідок здійснення на нього тиску з боку працівників поліції.

Огляд на стан сп`яніння проводився зі спливом більше ніж 2 годин з моменту зупинки, що свідчить про неналежність результатів такого огляду.

Правопорушення було вчинено 03 грудня 2020 року о 23 год. 48 хв., протокол склали о 01 год. 30 хв., проведення огляду в лікарні відбулося о 02 год. 29 хв., а складений акт проведення огляду о 01 год. 35., що не являється номером файлу, як було зазначено в оскаржуваній постанові.

В обґрунтування апеляційних доводів вказують на те, що досліджені судом письмових пояснень свідків без їх допиту в судовому засіданні порушує принцип безпосередності дослідження доказів.

Відеозапис з нагрудних камер працівників поліції не є безперервним, а тому порушує норми законодавства.

ОСОБА_1 працівниками поліції не було роз`яснено його прав та обов`язків.

В акті огляду на стан сп`яніння не вказано дати його складання.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, подану апеляційну скаргу, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката Маніліча І.Д. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до вимог п. 2.9 а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за дії, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінюючи доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд бере до уваги обставини справи та наявні докази, із урахуванням їх дослідження, вважає, що твердження апелянтів про невинуватість ОСОБА_1 є неспроможними у зв`язку з тим, що вони не відповідають фактичним обставинам та повністю спростовуються сукупністю доказів, які наявні в матеріалах справи.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повною мірою підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 54888 від 04 грудня 2020 року (а.с. 1) водій ОСОБА_1 цього дня о 00 год. 20 хв. в смт. Берегомет по вул. Кобилянської керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в установленому законом порядку у Вижницькій ЦРЛ.

Вказаний протокол складений уповноваженою на те особою, його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема, містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій, зазначено відмову ОСОБА_1 від надання письмового пояснення та підпису в протоколі про адміністративне правопорушення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 було доведено особисто про його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться у Вижницькому районному суді, однак останній відмовився від підпису в протоколі.

З пояснення свідка ОСОБА_2 від 04 грудня 2020 року, вбачається, що 04 грудня 2020 року близько 00 год. 30 хв. став свідком відмови гр. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер 6810» на місці зупинки транспортного засобу, однак останній погодився пройти огляд в закладі охорони здоров`я (а.с. 3).

Свідок ОСОБА_3 дав аналогічні пояснення (а.с. 4).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810», в присутності двох свідків (а.с. 5).

Згідно висновку № 120 від 04 грудня 2020 року складеного о 01 год. 35 хв. щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, акту огляду №120 та копії реєстрації в журналі доставлених КНП «Вижницька районна лікарня» встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння внаслідок вживання алкоголю 2,5% (а.с. 2, 31-33).

Крім того, із досліджених у судовому засіданні відеозаписів від 03 грудня 2020 року з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», а в закладі охорони здоров`я технічний засіб, яким було проведено огляд на стан сп`яніння, показав 2.5 проміле.

Таким чином, під час апеляційного перегляду справи вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме в керуванні транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння, знайшла своє повне підтвердження.

Суд апеляційної інстанції знаходить доводи ОСОБА_1 та його захисника викладеними в апеляційній скарзі, неспроможними, виходячи з наступного.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №454888 о 00 год. 20 хв. працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а медичний огляд на стан сп`яніння, як зазначено вище, проводився о 01 год. 35 хв., тобто зі спливу 01 год. 15 хв. з моменту виявлення адміністративного правопорушення, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Безпідставними є доводи ОСОБА_1 і про те, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з тим, що працівником поліції не було надано сертифікат відповідності на прилад Драгер, за допомогою якого пропонувалось пройти такий огляд.

Зокрема, відповідно до законодавства працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зі змісту матеріалів справи та відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що правовою підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння було саме виявлення працівником поліції наявних ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 .

В той же час посилання на ненадання працівником поліції відповідного сертифікату спеціального технічного засобу, за допомогою якого мав бути проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння, є необґрунтованим та не може вважатися достатньою підставою для відмови водія від проходження огляду, оскільки питання правомірності застосування спеціального технічного засобу під час проведення огляду може мати правове значення тільки у разі проведення такого огляду та необхідності надання оцінки отриманому результату.

Крім того, огляд на стан сп`яніння відбувся в закладі охорони здоров`я, а до матеріалів справи долучений сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки «Алконт У3060-10» та свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки «Алконт 01СУ-U» (а.с. 26-27), що посвідчують відповідність вимірювальної техніки вимогам законодавства, а тому апеляційні доводи в цій частині є неспроможними.

Твердження апелянта про те, що зупинка транспортну здійснюється виключно жезлом, апеляційний суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до підпункту «а» пункту 8.9 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 вбачається, що вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки.

З відеозаписів, досліджених апеляційним судом, вбачається, що працівниками поліції було застосовано сигнальний диск з червоним сигналом із вказівкою на автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , а тому порушень правил зупинки транспортного засобу працівниками поліції здійснено не було.

Також на відео зафіксовано, як автомобіль ОСОБА_1 , не зважаючи на проблискові маячки червоного кольору службового автомобіля працівників поліції зупиняється не одразу, що становить порушення підпункту «а» пункту 8.9. ПДР України, а продовжує рухатись. Крім того, після зупинки поліцейські пояснюють ОСОБА_1 , що причиною зупинки слугувало порушення ним ПДР України в частині не вимикання дальнього світла фар при наближенні транспортних засобів, що рухаються у зустрічному напрямку, що свідчить про неспроможність доводів апеляційної скарги про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та незаконність здійснення такої зупинки.

Посилання апеляційної скарги про те, що відмова ОСОБА_1 була обумовлена тиском на нього з боку працівників патрульної поліції не можуть бути прийняті до уваги, оскільки переглядом відеозапису з нагрудних камер поліцейських у суді апеляційної інстанції встановлено, що при спілкуванні з працівниками поліції, ОСОБА_1 добровільно, без будь-якого примусу відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 та його захисника про ненадання судом першої інстанції правової оцінки наявним в матеріалах справи запереченням на протокол про адміністративне правопорушення, у зв`язку з тим, що положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачають обов`язок суду чи працівників поліції реагувати на зазначені заперечення у процесуальний спосіб.

Відсутність безперервного відеозапису процесу складення матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 жодним чином не спростовує висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 та його захисник не довів під час апеляційного перегляду, що події чи обставини, які відбувались поза відеозаписом спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення чи є порушенням вимог процесуального закону, які б тягнули за собою скасування постанови суду першої інстанції.

При апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд, з наведенням відповідних мотивів, встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Таким чином, під час апеляційного розгляду доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, а постанова суду першої інстанції є законною та винесеною із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на викладене, приходжу до висновку, що подана особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисником Манілічем І.Д. апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Чернівецький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Маніліча І.Д. залишити без задоволення.

Постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. (десять тисяч двісті грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя [підпис]В.Т. Марчук

"Копія. Згідно з оригіналом." Суддя _______________ В.Т. Марчук (посада) (підпис) (ПІБ)

18.02.2021 року

(дата засвідчення) копії)