Справа № 338/391/21
Провадження № 33/4808/377/21
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Битківський Л. М.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю захисника Волосянка Р.О.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на постанову судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 07 травня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 20 березня 2021 року о 15 год. 22 хв. в с. Росільна по вул. 22 Липня Івано-Франківського району Івано-Франківської області керував автомобілем марки «Nissan», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри та очей, та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову судді скасувати, провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає постанову незаконною, прийнятою внаслідок неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, а також порушення норм процесуального права. Не погоджується з висновками суду, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджені доказами, ґрунтуються на припущеннях. Пояснює, що дійсно 20 березня 2021 року близько 15.20 год. він знаходився за кермом належного дружині автомобіля Nissan по вул. 22 липня в с. Росільна (поруч магазину). В цей момент до автомобіля підійшов поліцейський, який, посилаючись на те, що поступило повідомлення про викрадення ним дитини, вимагав, щоб він вийшов з автомобіля та пересів в патрульний автомобіль. В подальшому його було звинувачено в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та пред`явлено вимогу про надання посвідчення водія. Керування транспортним засобом він заперечив. З`ясувавши його ім`я, екіпаж патрульної поліції доставив його у районний відділ поліції, що знаходиться смт Богородчани, де поліцейський неодноразово повідомив, що він затриманий. У відділі поліції йому запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння з використання приладу «Драгер», на що він не погодився, оскільки не керував транспортним засобом. При цьому, відмову мотивував тим, що його затримано за викрадення дитини, а не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому поліцейські доставили його в заклад охорони здоров`я по вул. Млинарській в м. Івано-Франківську для проходження медичного огляду. Оскільки він не керував автомобілем, то відмовився від його проходження. Зазначає, що перебування особи в стані алкогольного сп`яніння за кермом транспортного засобу, який знаходиться в нерухомому стані, не свідчить про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Вказує, що за таких обставин, не було підстав для проходження ним огляду, отже відсутні подія та склад цього правопорушення. Посилається на відсутність будь-яких доказів на підтвердження керування автомобілем чи його зупинки поліцейськими в матеріалах справи, а також на те, що поліцейський не приймав рішення про його відсторонення від керування транспортним засобом. Зауважує, що під час його затримання поліцейськими допущено грубе порушення вимог закону, зокрема протокол про адміністративне затримання не складено, не роз`яснено йому права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, не роз`яснено право на отримання безоплатної вторинної правової допомоги. Зазначає, що хоча в постанові наведено перелік документів на підтвердження його вини, проте без розкриття їх доказового змісту вони не можуть підтверджувати його вину. Вказує, що судом не було вжито заходів для безпосереднього допиту свідків. Підкреслює, що поліцейськими порушено порядок вручення копії протоколу, а саме його копію йому не надали і поштою не надсилали, що мало наслідком порушення його права на захист.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду 23 червня 2021 року не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Оскільки не встановлено обставин, які перешкоджають проведенню апеляційного розгляду, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у його відсутність.

ОСОБА_1 брав участь в судовому засіданні апеляційного суду 16 червня 2021 року. Йому роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП. Від підтримав вимоги апеляційної скарги. Категорично заперечував факт керування ним транспортним засобом. Наголошував, що його було затримано через повідомлення про викрадення дитини. Пояснив, що відмовився від проходження огляду, оскільки транспортним засобом не керував.

В судове засідання апеляційного суду 23 червня 2021 року з`явився захисник Волосянко Р.О., якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. Просив скасувати постанову судді, закрити провадження по справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник Волосянко Р.О. 07 червня 2021 року заявив клопотання про витребування у відділення поліції № 2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області запису з відеореєстратора службового автомобіля патрульної поліції за 20 березня 2021 року, яким було зупинено ОСОБА_1 під час керування автомобілем «Nissan», номерний знак НОМЕР_1 , в селі Росільна по вул. 22 Липня.

В задоволенні клопотання відмовлено, оскільки згідно з відеозаписами з нагрудної відеокамери поліцейського, що на дисках «DVD-R» в матеріалах справи, не вбачається наявність відеореєстратора в салоні службового автомобіля поліцейських.

На запит захисника Волосянка Р.О. відеозапису з відеореєстратора службового автомобіля патрульної поліції не надано.

Заслухавши доводи захисника Волосянка Р.О., перевіривши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення є важливою гарантією того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ознайомлена зі змістом обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та має можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

У разі неможливості вручення копії протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, безпосередньо з поважних причин, відповідна уповноважена особа повинна надіслати його за фактичним місцем її проживання.

В той час, аналіз змісту протоколу про адміністративні правопорушення дає підстави для висновку, що ОСОБА_1 відмовився отримати його копію. Відомості про те, що поліцейські або суддя суду першої інстанції вживали інших заходів для вручення копії протоколу ОСОБА_1 , відсутні.

Тому доходжу висновку, що суддею суду першої інстанції не забезпечено дотримання прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 268 КУпАП України.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 вручено копію протоколу, з яким останній ознайомився, роз`яснені права, а тому вважаю, що у такий спосіб вжито всіх заходів для реалізації права на захист.

Керуючись ч.ч. 7,8 ст. 294 КУпАП вважаю за необхідне скасувати оскаржену постанову та прийняти нову постанову, після дослідження в повному обсязі матеріалів справи про адміністративні правопорушення.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніннязнайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Дослідивши докази в справі про адміністративне правопорушення оцінивши їх у сукупності та взаємозв`язку, з`ясувавши фактичні обставини справи, доходжу висновку про доведеність факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважаю встановленим, що ОСОБА_1 20 березня 2021 року о 15 год. 22 хв. в с. Росільна по вул. 22 Липня керував автомобілем марки «Nissan», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні апеляційного суду доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 20 березня 2021 року серії ДПР18 460801 (а.с. 1), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 20 березня 2021 року (а.с. 3), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 20 березня 2021 року (а.с. 6, 7), рапортом помічника оперативного чергового від 20 березня 2021 року (а.с. 10), даними з відеозаписів, які міститься на компакт-дисках в матеріалах справи (а.с. 11), іншими доказами.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20 березня 2021 року серії ДПР18 № 460801 (а.с. 1) ОСОБА_1 20 березня 2021 року о 15 год. 22 хв. в с. Росільна по вул. 22 Липня керував автомобілем марки «Nissan», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри та очей, від продування алкотестера «Драгер», а також від проходження медичного огляду відмовився в присутності лікарів. Цим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - поліцейським СРПП відділення поліції № 2 смт Богородчани старшим сержантом поліції Волосянком Р.Б., з заповненням реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний поліцейським, свідками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , містить їх дані.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення немає жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, стороною захисту не наведено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4) вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 , у якого виявлені ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри та очей, у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не проходив огляд з використанням спеціального технічного засобу.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 20 березня 2021 року (а.с. 6, 7) вбачається, що 20 березня 2021 року о 16 год. 16 хв. в смт Богородчани по вул. Б. Хмельницького вони були запрошені співробітниками поліції в якості свідків. В їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер».

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП «ПНЦ «ІФОР» від 20 березня 2021 року (а.с. 3) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння.

Зі змісту рапорту помічника оперативного чергового відділення поліції № 2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Рошка В.І. від 20 березня 2021 року вбачається, що 20 березня 2021 року надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що невідома особа на автомобілі темно вишневого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , закликала хлопця із психічними розладами до себе у автомобіль та поїхали у напрямку центру села Росільна Івано-Франківського району. Прибувши на місце події в село Росільна Івано-Франківського району та обслідуючи центральну частину села та центральну дорогу, з`їхавши на прилеглу вулицю, а саме 16 Липня, ними було виявлено та зупинено автомобіль під керуванням громадянина ОСОБА_1 . Однак, заявниця від написання заяви та дачі пояснень відмовилася, оскільки її хворий племінник повернувся додому та перебуває з матір`ю. На водія за керування транспортного засобу в нетверезому стані винесено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції поліцейський СРПП старший сержант поліції Волосянко Р.Б. пояснив, що 20 березня 2021 року о 14 год. 30 хв. надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що невідома особа на автомобілі темно вишневого кольору, закликала хлопця із психічними розладами до себе у автомобіль та поїхали у напрямку центру села Росільна Івано-Франківського району. Виїхавши на виклик, біля одного з магазинів у селі Росільна побачили автомобіль темно вишневого кольору, на який орієнтував їх черговий поліції, котрий в той момент заднім ходом виїжджав від магазину на центральну дорогу села. Вони заблокували рух транспортного засобу, ставши позаду авто і подавши відповідний сигнал. Він підійшов до автомобіля і пред`явив вимогу до водія представити посвідчення водія. При цьому відразу зрозумів, що водій виявляє ознаки алкогольного сп`яніння. Посвідчення та документів на транспортний засіб водій не пред`явив, за що згодом було винесено окрему постанову про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Крім того, оскільки ОСОБА_1 виявляв ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри та очей, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Однак від проходження огляду водій відмовився і на місці, і в медичному закладі, куди був доставлений.

Апеляційним судом досліджено відеозаписи, які міститься на компакт-диску «DVD-R» в матеріалах справи (а.с. 11), на яких відображено безсторонньо зафіксовано деякі обставини події.

З відеозаписів вбачається: як поліцейський наближається до особи, яка знаходиться в автомобілі на місці водія - ОСОБА_1 ; як ця особа на вимогу поліцейського сідає в службовий автомобіль; встановлення особи; після запитання поліцейського про посвідчення водія, особа відповідає «Я їхав? Де?», поліцейський пояснює, що він рухаючись заднім ходом ледь не зіштовхнувся з патрульним автомобілем; поліцейський оголошує про виявлення ознак алкогольного сп`яніння, пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння; ОСОБА_1 запитує поліцейського «Ти мене зупинив? Де?», поліцейський відповідає «Так, от біля магазину»; патрульні з ОСОБА_1 їдуть у відділення поліції; у відділенні поліції в присутності двох свідків поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», він відмовляється; як поліцейський пропонує пройти таких огляд в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відповідає «буду, їду»; як поліцейські на службовому автомобілі доставляють ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду; в медичному закладі останній не згідний проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, відмовляється; поліцейський складає протокол, ОСОБА_1 відмовляється від дачі пояснень; ОСОБА_1 на запитання поліцейського - куди ти їхав, відповідає - додому; як поліцейський повідомляє його, що вони їхали і бачили як він сидів у машині і пив горілку, останній пояснює, що хотів на заправку; як на запитання поліцейського про те, для чого він їхав машиною, якщо пив там, ОСОБА_1 відповідає, що на заправку їхав машиною, за пивом, другові хотів взяти; як в присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі, поліцейський роз`яснює наслідки такої відмови; як поліцейські з`ясовують, чи є у ОСОБА_1 посвідчення водія, повідомляють про складення постанови за ч. 1 ст. 126 КУпАП; як автомобіль забирають на арештмайданчик.

Матеріали справи також містять копію постанови серії БАБ № 090572 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП на ОСОБА_1 , оскільки він 20 березня 2021 року о 15 год. 22 хв. в с. Росільна по вул. 22 Липня керував автомобілем марки «Nissan», номерний знак НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення водія, реєстраційних документів на автомобіль та страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (а.с. 5).

Висновки щодо обставин, які підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення, встановлюються на підставі аналізу та оцінки всіх наявних доказів, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Під час апеляційного розгляду не доведено порушення ст. 266 КУпАП, приписів Інструкції та Порядку.

Відповідно до пункту 27 Постанови ПВССУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відомості, які вбачаються відеозаписів, зокрема як поліцейський пояснює про обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом, пояснень поліцейського в судовому засіданні, з постанови за ст. 126 КУпАП, які в повній мірі узгоджуються між собою, беззаперечно вказують на те, що ОСОБА_1 виконував функції водія під час руху транспортного засобу, а тому є суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, показання ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом спростовані під час апеляційного розгляду, не відповідають дійсності.

Те, що на відеозаписах не зафіксовано саме руху транспортного засобу, з огляду на зміст усіх інших доказів та враховуючи те, що законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у таких справах, не свідчить про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як визначено п. 3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А згідно п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджують, що водій ОСОБА_1 , у якого поліцейськими було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на їх пропозицію відмовився пройти огляд у встановленому законом порядку, тобто як з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу працівником поліції, так і у відповідному закладі охорони здоров`я, у присутності свідків.

При цьому, те, що його затримано за викрадення дитини, як зазначав ОСОБА_1 , не може бути причиною відмови від виконання або обґрунтуванням ухиляння законних, неодноразових вимог поліцейського, що виконує свої службові обов`язки, зокрема у встановленому законом порядку пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що для повного та всебічного з`ясування обставин даної справи необхідно допитати свідків, пояснення яких долучені до справи, та тих, які вказані у протоколі, безпосередньо в судовому засіданні не ґрунтується на вимогах закону, оскільки письмові докази в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для розгляду даної справи, а переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведено у письмових доказах, не встановлено.

Причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , обставини затримання, те, чи був він відсторонений від керування автомобілем не підлягають встановленню в межах даної справи, оскільки предметом доказування є саме фактичні дані щодо відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та ці відомості не впливають на висновок про винуватість цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт відмови водія ОСОБА_1 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, його дії містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, щодо наведених обставин, то такі враховуються, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП.

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і є саме суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Вважаю за необхідне обрати ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

За змістом ч. 6 ст. 38 КУпАП в редакції зі змінами, внесеними згідно із Законом № 1231-IX від 16 лютого 2021 року, що набрав чинності 17 березня 2021 року, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Відповідно до норм діючого законодавства, зокрема ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, судовий збір у такому розмірі підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, постанову судді необхідно скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення, стягненням судового збору.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 07 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло