Справа № 638/5266/21
Провадження № 3/638/1757/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2021 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Подус Г.С. розглянувши адміністративний матеріал у відношенні: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в кафе «Вареники пельмені», мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за статтями 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал з Управління патрульної поліції у м. Харкові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за статтями 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

19.03.2021 року о 15 год. 00 хв. в м. Харків, вул. Шатілолва Дача, біля буд. № 4/11, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Tiguan», номерний знак НОМЕР_1 , повертаючи ліворуч не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дав дорогу велосипеду «Nishiki», під керуванням гр. ОСОБА_2 , створив аварійну ситуацію внаслідок чого відбулося падіння останнього, отримані механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки , чим порушено п. 2.3 б,10.4 ПДР України.

Порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

19.03.2021 року о 15 год. 00 хв. в м. Харків, вул. Шатілолва Дача, біля буд. № 4/11, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Tiguan», номерний знак НОМЕР_1 , став учасником ДТП після чого з невідомих причин залишив місце події, чим порушив п. 2.10 (а) ПДР України.

Залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 122-4 КУпАП.

В судове засідання правопорушник та його захисник з`явився, дав пояснення, вказав, що зіткнення не було, велосипедист проїхав на великій швидкості, а потім упав перед його автомобілем. Після чого він ( ОСОБА_1 ) підійшов до ОСОБА_2 та відвіз його у Харківську міську клінічну лікарню швидкої та невідкладної допомоги імені проф. О.І. Мещанінова, а велосипед на СТО. Заявив клопотання про закриття провадження у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 дав пояснення у судовому засідання згідно з якими ОСОБА_1 їхав зі швидкість 10-20 км/год, не повернувши ліворуч, стояв з увімкненим сигналом повороту. Також вказав, що не було ніякого зіткнення, а транспортні засоби не пошкодилися. На його думку велосипедист впав через сумку. Зазначив, що після цього ОСОБА_1 відвіз ОСОБА_2 до лікарні.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, прибув його представник, яка вказала, що ОСОБА_2 їхав з гори, перед поворотом ліворуч, він побачив, що автомобіль, під керуванням ОСОБА_1 збирався повернути ліворуч, почав гальмувати, після чого впав. Через падіння втратив свідомість, після чого разом з ОСОБА_1 поїхали до Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної допомоги імені проф. О.І. Мещанінова. Вказав, що зіткнення не було, але біли наслідки із-за дій водія. На її думку відбулось ДТП, але зіткнення не було.

Судом, в нарадчій кімнаті було досліджено відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_1 лише почав здійснювати маневр (поворот ліворуч), а перед його автомобілем на досить великій для велосипеда, швидкості проїхав ОСОБА_2 , який екстрено загальмував. Внаслідок екстреного гальмування ОСОБА_2 впав.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП покладає на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення обов`язок з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Згідно із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується ЄСПЛ при оцінці доказів, такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

За змістом положень ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, що узгоджується з відповідною практикою ЄСПЛ.

При цьому за положеннями КУпАП обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання відповідних доказів на підтвердження викладених у ньому відомостей покладається на особу, яка уповноважена на оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами не підтверджено вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім того, в матеріалах справи наявні докази того, що ОСОБА_2 екстрено загальмував, що і призвело до падіння. Також суд звертає увагу, що сам потерпілий рухався на значній швидкості, мав на спині об`ємний рюкзак, та не мав шолому, що свідчить про недотримання норм безпеки. Одночасно, з відео не вбачаєтеся, що ОСОБА_1 вчинив порушення норм ПДР України, чи вчиняв якісь різкі дії під час дорожнього руху.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

За змістом статей 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені в протоколі про таке правопорушення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва про Росії», серед іншого, зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Сукупність наведених обставин свідчить про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості в частині встановлення вини останнього не підтверджені належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, обов`язок щодо збирання яких покладається на працівників поліції, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП, є можливим лише за умови вчинення ДТП, зважаючи на недоведеність даної обставини, підстави для притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за вищезазначеними статтями, відсутні та не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого статтями 122-4, 124 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 245, 268, 280 КУпАП, суд,

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за статтями 122-4, 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП,

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя