Справа № 488/316/21
Провадження № 33/812/157/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 травня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника адвоката Коноваленка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

У С Т А Н О В И В :

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Згідно постанови суду 21 січня 2021 року о 18 год. 00 хв. на перетині проспекту Богоявленського та вулиці Самойловича в м. Миколаєві ОСОБА_1 керував автомобілем KIA МAGENTIS, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2021 скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначав, що не керував транспортним засобом та не був зупинений працівниками поліції, а знаходився на місці, вказаному в протоколі, так як його транспортний засіб був учасником ДТП, але автомобілем керував ОСОБА_2 , який був допитаний в суді першої інстанції та підтвердив факт керування ним транспортним засобом KIA МAGENTIS, д.н.з. НОМЕР_1 та факт участі в ДТП. Не підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу і камерами відеореєстратора патрульних поліцейських, оскільки на них не зафіксована зупинка його автомобіля та особу, яка ним керувала. Вказує, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, так як не був водієм у розумінні ПДР України.

Також апелянт вказував, що судом не надано оцінки поясненням свідка ОСОБА_3 , який бачив водіїв учасників ДТП, та пояснив суду хто був за кермом; безпідставно критично поставився до показань свідка ОСОБА_2 та взяв до уваги пояснення іншого учасника ДТП - ОСОБА_4 , який на думку апелянта є заінтересованою особою та мав на меті уникнути відповідальності за вчинення ДТП, ніби то через те, що за кермом іншого автомобіля знаходився водій в стані алкогольного сп`яніння, а тому вважає, що його пояснення не можна брати до уваги.

На думку апелянта суд першої інстанції неправомірно як основний доказ вини використав рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2021 року, яким було визнано ОСОБА_4 винним у вчиненні ДТП, та в якому іншим учасником ДТП був вказаний він - ОСОБА_1 , не взявши до уваги, що у тій адміністративній справі факт керування ним автомобілем були взяті тільки з показань ОСОБА_4 та з протоколу про вчинення ДТП, складеного на останнього, а тому вказане рішення не може бути доказом керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Посилається також на нездійснення за клопотанням його захисника фіксації судового засідання в суді першої інстанції та оголошення суддею про вихід до нарадчої кімнати спочатку 25 лютого 2021 року, а потім 24 березня 2021 року, виправлення судом самостійно помилки в прізвищі особи відносно якої складено адміністративний протокол, що з урахуванням ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» порушує право на захист та принцип рівності сторін процесу. Судом не перевірялись доказами та іншими фактичними даними момент вживання нібито ним алкоголю, так в протоколі про вчинення правопорушення вказано, що він керував транспортним засобом о 18 год , тоді як в рішенні Снігурівського районного суду Миколаївської області вказаний час ДТП 17:45, що може свідчити про вживання іншим учасником ДТП алкоголю після ДТП.

Апелянт звертає також увагу суду на скасування адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами за частиною 1 статті 130КУпАП з 1 липня 2020 року, внаслідок чого провадження по справі повинно бути закрито.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги та його захисника адвоката Коноваленка О.О., перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, так як висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є вірними.

Так, згідно пункту 2.9-а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху України).

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівників поліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні вимоги містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція).

Пунктами 6-7 Розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно з п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З оскаржуваної постанови суду вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 532156 від 21 січня 2021 року водій ОСОБА_1 21 січня 2021 року о 18 год. 00 хв. на перетині проспекту Богоявленського та вулиці Самойловича в м. Миколаєві керував автомобілем KIA МAGENTIS, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, поведінка, що не відповідає обстановці) Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол складений за участю свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та підписаний цими свідками.

ОСОБА_1 від підпису в протоколі та від надання письмових пояснень відмовився, що також підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, згідно якому на пропозицію поліцейського надати письмові пояснення відповів, що надасть їх у суді .

Факт відмови ОСОБА_1 на вимогу патрульного поліцейського пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі підтверджений письмовими поясненнями двох свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

В письмових поясненнях свідка ОСОБА_5 вказано, що в її присутності та в присутності ще одного свідка водій автомобіля KIA МAGENTIS, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , відмовився від огляду на стан сп`яніння на місці та у медичному закладі.

Аналогічні письмові пояснення дав свідок ОСОБА_6 .

Дослідженою судом відеозйомкою, проведеною працівниками поліції, також підтверджується, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на що він у присутності двох свідків відмовився.

Таким чином, наведені показання свідків узгоджуються з відеозаписом та свідчать про те, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, але в присутності двох свідків відмовився пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі.

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмови ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Зміст проведеної працівниками поліції відеозйомки ретельно досліджений суддею першої інстанції та вірно встановлено, що водієм транспортного засобу KIA МAGENTIS, д.н.з. НОМЕР_1 , був саме ОСОБА_1 , який був учасником ДТП, що сталася за участю його автомобіля та транспортного засобу «DAF XF 105.510» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , стосовно якого працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Так з вказаного відеозапису (відеофайл «») вбачається, що ОСОБА_1 , відмовившись підписувати протокол та надавати пояснення при складанні протоколу про вчинення ним передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, підписав як протокол, так і схему місця ДТП при складанні адмінматеріалів стосовно ОСОБА_4 та письмові пояснення стосовно обставин ДТП, відповідно до яких 21 січня 2021 року близько 17 год 45 хв. він, керуючи KIA МAGENTIS, д.н.з. НОМЕР_1 рухався по проспекту Богоявленському зі сторони вул. Океанівської в бік вул. Новобудівної та на перехресті пр-ту Богоявленського та вул. Доктора Самойловича з ним допустив зіткнення транспортний засіб «DAF XF 105.510» д.н.з. НОМЕР_2 з напівричіпом Krone SD27A ДНЗ НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 який рухався по вул. Доктора Самойловича та повертаючи ліворуч на пр-т Богоявленський не надав перевагу в русі транспортному засобу під його керуванням., в результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень та завдано матеріальних збитків. Такі пояснення ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом та вказав, що ним вони прочитані та з його слів записані вірно.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення ОСОБА_1 вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про некерування ним транспортним засобом, то вони спростовуються дослідженим відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому в розмові з поліцейськими ОСОБА_1 відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння жодного разу не повідомляв, що його транспортним засобом керував ОСОБА_2 . Не зазначено ним таких обставин і у протоколі про вчинення ним адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До того ж факт керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом KIA МAGENTIS, д.н.з. НОМЕР_1 , підтверджується вищевказаним відео, на якому зафіксовані обставини складання адміністративних матеріалів про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП на водія ОСОБА_4 .

З огляду на приписи ст. 280 ЦПК КУпАп щодо обов`язку органу (посадової особи) з`ясування усіх обставин при розгляді справи про адміністративне правопорушення, та положень ст. 251 КУпАП, якою встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про неправомірне врахування судом першої інстанції обставин, що були встановлені постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2021 року якою ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні ДТП, та вказано ОСОБА_1 іншим учасником ДТП, транспортним засобом KIA МAGENTIS, д.н.з. НОМЕР_1 .

Тому при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків суддя, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, дав належну оцінку зібраним у справі доказам та обґрунтовано поставився критично до пояснень свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , оскільки вони не узгоджуються з іншими доказами у справі.

Безпідставними також є аргументи апелянта про неможливість самостійного редагування судом помилки яку допустили працівники поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення в написанні прізвища особи, яка вчинила правопорушення, оскільки особа правопорушника була встановлена та перевірена місцевим судом під час судового засідання. Отже зазначену розбіжність у написанні прізвища правопорушника слід вважати технічною помилкою, яка не вплинула на правильність встановлення судом фактичних обставин справи, та може бути виправлена самостійно місцевим судом, як за власною ініціативою, так і за заявою учасників процесу.

Також не спростовує висновків суду першої інстанції і посилання апеляційної скарги на те, що в протоколі про вчинення правопорушення вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 18 год , тоді як в рішенні Снігурівського районного суду Миколаївської області вказаний час ДТП - 17:45, що, на думку апелянта, може свідчити про вживання іншим учасником ДТП алкоголю після ДТП. Так, протоколи були складені працівниками поліції, які приїхали на виклик, а не були на місці відразу ж після події ДТП, та час був зазначений з пояснень осіб, що перебували на місці ДТП. До того ж сам ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції не заперечував, що під час складання протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на нездійснення за його клопотанням фіксації судового засідання в суді першої інстанції та оголошення суддею про вихід до нарадчої кімнати спочатку 25 лютого 2021 року, а потім 24 березня 2021 року не можуть бути прийняті до уваги з огляду на те, що такі доводи нічим не підтверджуються. Згідно матеріалам справи перебіг судового розгляду фіксувався у протоколі судового засідання, згідно якому в судовому засіданні 25 лютого 2021 року о 16 год. 50 хв. у зв`язку із закінченням робочого часу була оголошена перерва до 24 березня 2021 року до 08 год 45 хв. При цьому захисник в апеляційній скарзі не вказує на його неповноту, або неправильність, або будь-які інші обставини, пов`язані з фіксуванням судового провадження, які перешкодили або могли перешкодити у постановленні у справі законного та обґрунтованого судового рішення.

Доводи апеляційної скарги про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність, за частиною 1 статті 130 КУпАП не заслуговують на увагу, оскільки Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який набрав законної сили 01 липня 2020 року, була скасована адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції з одночасним запровадженням кримінальної відповідальності за такі дії. В той же час, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 720-IX від 17 червня 2020 року, який набрав законної сили 03 липня 2020 року, були скасовані внесені Законом № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року зміни до ст. 130 КУпАП. Викладене підтверджується роз`ясненнями Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду № 370/1/158-20 від 03 липня 2020 року, згідно яким до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення та роз`ясненнями від 15 грудня 2020 року Комітету Верховної Ради України з питань правоохоронної діяльності (вих № 04-27/12-20/241031), відповідно до яких з 03 липня 2020 року ст. 130КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-V|III, тобто в редакції до 1 липня 2020 року.

Отже апелянтом не спростовано висновків суду першої інстанції викладених в оскаржуваній постанові.

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, за обставин, встановлених судом першої інстанції.

За такого немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.

Тому прийняте суддею рішення є законним та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць