Справа № 175/1706/21
Провадження № 3/175/657/21
Постанова

Іменем України

24 травня 2021 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Бровченко В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у с. Лобойківка Петриківського району Дніпропетровської області, громадянки України, ІПН НОМЕР_1 , проживаючої за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 , працюючої,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 536184, 07 квітня 2021 року близько 07.20 години у квартирі АДРЕСА_2 був виявлений факт вчинення домашнього насильства психологічного характеру ОСОБА_2 у відношенні свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У суді ОСОБА_2 свою провину не визнала та пояснила, що перед виходом до школи вона забрала у свого сина телефон, який повернула йому увечері того ж дня. Психологічного чи фізичного насильства до сина не застосовувала.

Опитавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст.ст.245, 251, 252, 278, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства…, яке полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого…

Всупереч цим вимогам, протокол про адміністративне правопорушення не містить викладення конкретних дій ОСОБА_2 , які призвели до завдання шкоди психологічному здоров`ю малолітньому потерпілому.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протокол про адміністративне правопорушення чи відшукувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим та буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Частиною 3 статті 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад інкримінованого правопорушення, та з урахуванням того, що суд не має права самостійно вносити доповнення у протокол про адміністративне правопорушення, провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Частиною 1 статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення на цю особу адміністративного стягнення.

З огляду на те, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір не сплачується.

Керуючись ст.ст.40-1,173-2 ч.1,247 п.1,283,284,294 КУпАП, -

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови вручити ОСОБА_2 , для відому направити начальнику ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та заявнику ОСОБА_4 .

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим чи його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя В.В. Бровченко