Справа № 482/519/21 Головуючий у першій інстанції Демінська О.І.
Провадження № 33/812/197/21 Доповідач апеляційного суду Лівінський І.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 червня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Лівінського І.В.,

з секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

за участю захисника Ярмуша В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , поданою його захисником Ярмушем Віталієм Вікторовичем,

на постанову Новоодеського районного суду Миколаївської області від 06 травня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який працює найманим робітником ПП «Топор», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, стягнуто 454 грн судового збору,

у с т а н о в и в :

Згідно з постановою суду, 18 квітня 2021 року о 09 годині 15 хвилин між с. Ж.Криворіжжя та с. Троїцьке, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21099» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. В присутності двох свідків водію ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Алкотест Драгер» та в найближчому медичному закладі, на що водій відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 06 травня 2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Крім того, суд стягнув судовий збір в розмірі 454 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 через свого захисника адвоката Ярмуша В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження закрити за пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Апелянт вважає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, висновки судді не відповідають обставинам справи, а також винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_1 зазначає, що не відмовлявся від проходження огляду у медичному закладі, але просив пройти такий огляд у Миколаївському обласному наркодиспансері, який є спеціалізованим закладом для огляду осіб на стан сп`яніння. Крім того, зазначає, що того ж дня самостійно поїхав до зазначеного медичного закладу та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікаря, який надав йому виписку № 488 від 18 квітня 2021 року о 15 годині, де вказано, що він тверезий.

Вважає, що суд необґрунтовано відмовив йому в задоволенні клопотання про виклик та допит свідків у судовому засіданні. На думку апелянта, суд розглянув справу поверхнево та формально, не допитавши свідків у судовому засіданні.

Апелянт вказує, що поліцейським був порушений порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим такий огляд вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом вини апелянта. У протоколі не зазначено, що водієві поліцейським пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду. Також у протоколі не зазначено, що водій відмовився і від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, хоча мав на меті пройти огляд у спеціалізованому закладі. Про що також не зазначено у письмових поясненнях свідків.

Також ОСОБА_1 посилається на те, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 208641, 18 квітня 2021 року о 09 годині 45 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 210990» державний номерний знак НОМЕР_1 між с. Ж.Криворіжжя та с. Троїцьке Миколаївської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. В присутності двох свідків водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Алкотест Драгер», на що водій відмовився. Також йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 також відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених статтею 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395.

Зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомився під підпис.

В своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що 18 квітня 2021 року приблизно о 09.10 годині був зупинений працівниками поліції в с. Криворіжжя по вул. Степовій за порушення ПДР, а саме керував транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 з не пристебнутим ремінцем безпеки, так як забув його пристебнути. З приводу того, що працівники поліції запідозрили його в тому, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, так як у нього були червоні очі та з порожнини рота було чути запах алкоголю, пояснив, що в той день спиртні напої не вживав, а вживав вчора. Від проходження тесту на стан сп`яніння відмовився.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_2 вбачається, що 18 квітня 2021 року він був запрошений працівниками патрульної поліції як свідок під час зупинки громадянина ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР. Водій ОСОБА_1 був з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, млява мова, нестійка хода. Йому працівниками поліції було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного пристрою «Драгер», на що водій відмовився. Також йому було запропоновано пройти тест на стан сп`яніння в найближчому медичному закладі, на що він також відмовився.

Свідок ОСОБА_3 в своїх письмових поясненнях дала аналогічні пояснення. А саме, що водій ОСОБА_1 керував вищезазначеним транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Після чого йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння шляхом продуття приладу «Драгер» та пройти медичний огляд у найближчому медичному закладі Новоодеській ЦРЛ, на що ОСОБА_1 відмовився в його присутності та присутності другого свідка.

Керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також факт його відмови пройти відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, підтверджений також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, доданого до протоколу про скоєння адміністративного правопорушення серії ДПР18 № 208641.

З вказаного відеозапису, дослідженого апеляційним судом, видно, що на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в найближчому медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків.

Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За такого, зміст протоколу про адміністративне правопорушення та наведені показання свідків щодо суті адміністративного правопорушення в цілому узгоджуються з даними, які містяться у відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, здійсненому працівником поліції під час вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 взагалі не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці чи у закладі охорони здоров`я, а прохав поліцейських пройти такий огляд у спеціалізованому закладі Миколаївському обласному наркодиспансері, є безпідставними, з огляду на таке.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (пункт 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103).

Відповідно до положення пункту 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку № 1103).

Отже, законодавством не передбачено направлення водія для проходження огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я за вибором водія. Тому, згода пройти ОСОБА_1 такий огляд у Миколаївському обласному наркодиспансері замість проходження огляду у найближчому закладі охорони здоров`я Новоодеській ЦРЛ, не може бути достатньою підставою на підтвердження відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Надана захисником в судовому засіданні довідка Новоодеської ЦРЛ про те, що протягом останніх 10 місяців вказаний заклад не проводить огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння водіїв у зв`язку з пандемією, не може свідчити про порушення працівниками поліції порядку огляду на стан сп`яніння, оскільки в разі погодження ОСОБА_1 на такий огляд в Новоодеській ЦРЛ, та подальшої відмови працівників цієї медичної установи від проведення огляду на стан сп`яніння, у працівників поліції були б підстави для направлення ОСОБА_1 на огляд до іншого найближчого закладу охорони здоров`я.

Не має правового значення надана апелянтом виписка № 488 із медичної карти у МОЦПЗ про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ним самостійно в приватному порядку у той же день через 6 годин з моменту вчинення правопорушення.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого цією нормою, виражається, зокрема, у такій формі: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Склад такого правопорушення є формальним.

Отже, з моменту відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, склад такого правопорушення є закінченим.

Тому, для кваліфікації дій за вказаною нормою, немає правового значення самостійне проходження водієм такого огляду після відмови пройти цей огляд у присутності двох свідків.

Зазначеним вище відеозаписом спростовуються також твердження апелянта про те, що поліцейським була порушена процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки з відеозапису чітко видно, що на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або в найближчому медичному закладі Новоодеській ЦРЛ, ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

В матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою «Drager Alkotest 6810, ARAM 3565», в якому зазначено, що ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився під підпис. Також це підтвердили своїми підписами свідки (а.с. 2).

Також в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Новоодеської ЦРЛ, від проходження огляду відмовився під підпис, також це підтвердили свідки своїми підписами (а.с.3).

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 взагалі не керував транспортним засобом, та був зупинений працівниками поліції коли йшов по вулиці пішки, спростовуються дослідженими у справі доказами, зокрема письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та відеозаписом.

Твердження апелянта про те, що судом першої інстанції розглянуто справу з порушенням його процесуальних прав, зокрема, суд відмовив йому в задоволенні клопотання про виклик свідків, які були залучені поліцейськими під час складення протоколу, не може бути достатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови.

До того ж, апеляційним судом клопотання захисника про виклик свідків було задоволене, для чого оголошувалась перерва в судовому засіданні. Однак свідки в суд не прибули. За словами захисника вони відмовились давати пояснення в суді.

Водночас, не довіряти або сумніватись в правдивості та об`єктивності письмових пояснень свідків у суду апеляційної інстанції підстав немає, оскільки їх покази є послідовними і узгоджуються з іншими зібраними у даній справі доказами, а тому є належними доказами в даній справі.

Отже, сукупність досліджених в матеріалах справи доказів, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 208641 від 18 квітня 2021 року (а.с.1), письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4, 5), письмових пояснень ОСОБА_1 (а.с.6), зазначених актом та направленням (а.с.2, 3), відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с. 8), свідчить про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови суду першої інстанції, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданою його захисником Ярмушем Віталієм Вікторовичем, залишити без задоволення, а постанову Новоодеського районного суду Миколаївської області від 06 травня 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду І.В. Лівінський