справа № 204/8370/20
провадження № 3/204/48/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Некрасов О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, працюючого ФЛП Потафеєв, проживаючого за

адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 105762 від 24 листопада 2020 року, 24 листопада 2020 року о 08 годині 30 хвилин в м. Дніпро, вул. Титова, буд. 30, громадянин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault Magnum440, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом VAN HOOL 3В2007, номерний знак НОМЕР_2 , під час руху не дотримався безпечного інтервалу залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки та особливості вантажу, через що здійснив напівпричепом VAN HOOL 3В2007, номерний знак НОМЕР_2 , зіткнення з автомобілем Kia Magentis, номерний знак НОМЕР_3 , який перебував під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по правій смузі для руху, у попутному напрямку. Внаслідок даного ДТП транспортний засіб Kia Magentis отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. При цьому, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення не згоден. Коли він керував своїм транспортним засобом, він не здійснював наїзд на автомобіль Kia Magentis, та не пошкоджував його, як це можна бачити по його автомобілю, оскільки на його авто пошкоджень не має. Пошкодження на автомобілі Kia Magentis були ще до ДТП. Провадження по справі просив закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Також просив долучити до матеріалів справи фотокартки та диск з відеозаписом.

В судове засідання ОСОБА_2 на неодноразові виклики не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При цьому слід виходити з вимог статті 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні, що він керував своїм транспортним засобом та не здійснював наїзд на автомобіль Kia Magentis, та не пошкоджував його, як це можна бачити по його автомобілю, оскільки на його авто пошкоджень не має. Пошкодження на автомобілі Kia Magentis були ще до ДТП. Відсутність на його автомобілі пошкоджень після ДТП, підтверджується долученими ним в судовому засіданні фотознімками його автомобіля.

З фототаблиці долученої до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у автомобіля Kia Magentis, номерний знак НОМЕР_3 , пошкоджено ліве дзеркало заднього виду, а в автомобіля Renault Magnum440, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом VAN HOOL 3В2007, номерний знак НОМЕР_2 , наявні лише потертості. Однак, дані потертості на брезенті напівпричепа VAN HOOL 3В2007, номерний знак НОМЕР_2 , не можуть бути прийняті судом до уваги як наслідок контакту автомобілів, оскільки спростовуються фототаблицями, які були долучені ОСОБА_1 в судовому засіданні, оскільки висота місця знаходження потертостей складає 1270 мм-1300 мм, а загальна висота транспортного засобу Kia Magentis, номерний знак НОМЕР_3 , відповідно до його технічних характеристик складає 1410 мм, що саме по собі виключає факт можливого здійснення пошкодження. При цьому, згідно схеми місця ДТП від 24 листопада 2020 року, вм`ятина на лівій передній стійці автомобіля Kia Magentis, номерний знак НОМЕР_3 , знаходиться на відстані 1100 мм-1150 мм від проїжджої частини, що знаходиться нижче від видимої потертості, яка знаходиться на напівпричепу.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення від 24 листопада 2020 року серії ДПР18 № 105762 не зазначено про наявність свідків, що в свою чергу виключає можливість доведення винуватості ОСОБА_1 поза розумним сумнівом.

Так, згідно п. 13.1 Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, між тим, суду не було надано доказів який саме водій, чи то водій ОСОБА_1 , чи то водій ОСОБА_2 , не дотримався вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху, а характер потертостей на це не вказує. При цьому, зазначені потертості відповідно до схеми ДТП знаходяться з правого боку в кінці напівпричепу.

Аналізуючи матеріали справи суддя приходить до висновку, що уповноваженим органом, який складав протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не зібрано достатньо належних та допустимих доказів, які б свідчили про невідповідність дій останнього вимогам Правил дорожнього руху, порушення яких ставиться йому у провину.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справа про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи викладене, обставини та факти, що були встановлені в судовому засіданні, положення Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачиться на її користь, вважаю, що працівниками поліції не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про порушення ОСОБА_1 вимог п. 13.1 ПДР України, та як наслідок, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 247, 280, 283, 284, 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом деся ти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя О.О. Некрасов