Справа № 163/3384/20 Провадження №33/802/199/21 Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

секретаря судового засідання Старенько Л.М.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 20 січня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 20 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він о 20:13 годині 20 грудня 2020 року, керуючи автомобілем «Фольцваген Пассат», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , по вулиці Перемоги в селі Ладинь Любомльського району Волинської області в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Не погоджуючись із постановою судді, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вказує на те, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, та не заперечував що випив в той день алкоголь для підняття тиску. Сподівався що алкоголь буде виведений з його організму до вечора. Вказує на те, що до матеріалів справи він додав документи, які характеризують його особу та його складні сімейні обставини. Він з дружиною виховують п`ятеро дітей. Дружина не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дітьми, він перебивається тимчасовими заробітками. Вважає, що накладене на нього грошове стягнення поставить його сім`ю в скрутне матеріальне становище, а позбавлення права керування призведе до значних негативних наслідків через неможливість оперативного реагування на можливі складі життєві події. Просив постанову суду скасувати, звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КпАП України за малозначністю адміністративного правопорушення, або надіслати матеріали про адміністративне правопорушення на розгляд Парафії Святого Великомученика Дмитрія Солунського Православної Церкви України в селі Ладинь.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав останню з мотивів, викладених в ній, та просив її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.7 КпАП України, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п.44 рішення по справі «Володимир Поліщук та Світлана Поліщук проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Всупереч цьому, судом першої інстанції не вжито всіх заходів, передбачених КпАП України для з`ясування питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а тому вищевказаний висновок суду є передчасним і не відповідає вимогам ст.280 КпАП України.

Оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, як це передбачено п.2 ч.8 ст.294 КпАП України з наступних підстав.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозицією цієї норми закону, серед іншого, полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис події.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 384149 від 20.12.2020 року о 20 годині 13 хвилин в селі Ладинь по вулиці Перемоги Любомльського району Волинської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем Фольцваген Пассат, державний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка ході, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.1).

Крім того ОСОБА_1 в ході розгляду справи місцевим та апеляційним судами вказав про те, що свідки, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, присутні не були при його відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи у них відсутні пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог чинного законодавства.

Також слід звернути увагу на те, що якщо водій транспортного засобу відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак суд першої інстанції вказані твердження жодним чином не перевірив та не спростував, лише формально перелічивши докази. Сам зміст постанови Любомльського районного суду Волинської області від 20.01.2021 року щодо ОСОБА_1 не відповідає в повній мірі вимогам ст.283 КпАП України.

В ході розгляду справи апеляційним судом було допитано в якості свідка працівника поліції ОСОБА_4 , який вказав, що ним було зупинено транспортний засіб за кермом якого перебував ОСОБА_1 . В ході спілкування з водієм було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Було залучено двох свідків і у їх присутності водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Яких саме свідків залучали не пам`ятає.

На неодноразові виклики суду апеляційної інстанції в судові засідання в якості свідка не з`явилися працівник поліції Зіньчук В.В., а також свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . А тому, апеляційний суд був позбавлений можливості в повній мірі з`ясувати та перевірити відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення і відповідно зробити висновок про достовірність та правильність такого протоколу.

Як вбачається з відеозаписів з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , під час документування ними правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України відносно громадянина ОСОБА_1 (а.с.2), то на них відсутні будь-які інші особи крім двох працівників поліції та ОСОБА_1 .

Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд враховує наступне.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

В даній ситуації ОСОБА_1 вказав на те, що протокол за вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КпАП України складався у відсутності свідків, тобто з грубим порушенням передбаченої законом процедури.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 серії ДПР18 №384149 від 20.12.2020 року оформлений з порушенням вищевказаних вимог законодавства та роз`яснень ПВСУ, оскільки за наслідками судового розгляду не було встановлено, що даний документ був складений в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Беручи до уваги вищевикладене вважаю, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення у такому вигляді через його істотні недоліки не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви, які відповідно до положень ст.266 КпАП України та ч.3 ст.62 Конституції України тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

За таких обставин апеляційний суд вважає, що постанова судді Любомльського районного суду Волинської області від 20 січня 2021 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладення на нього адміністративного стягнення за санкцією цієї статті, не може вважатися законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню, оскільки в його діях склад адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами наявними в справі, і таких не було здобуто в ході апеляційного розгляду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки з урахування встановлених у судовому засіданні обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, то провадження в справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КпАП України - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 20 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по даній справі закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинської апеляційного суду Гапончук В.В.