Єдиний унікальний номер 362/554/21
Апеляційне провадження № 33/824/1923/2021
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Журба С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2021 року, прийняту відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2021 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави.

Згідно із постановою суду та протоколу ДПР18 № 119764 від 26.12.2020 року, ОСОБА_1 25 грудня 2020 року близько 22 години 55 хвилин керував автомобілем «Skoda Octavia» державний номерний знак НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальну шкоду.

Окрім наведеного згідно до протоколу ДПР18 № 119763 від 26.12.2020 року водій ОСОБА_1 25 грудня 2020 року близько 22 години 55 хвилин керував автомобілем «Skoda Octavia» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушена координація рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку останній відмовився у присутності двох свідків.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2021 року адміністративні справи відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП об`єднано в одне провадження.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2021 року, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови просить її скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування свої вимог апелянт зазначає, що судом було невірно застосовано норми ч. 1 ст. 130, ст. 251, ч. 1 ст. 256, ч. 3 ст. 266 КУпАП та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, порушено норми ст. 252 КУпАП.

Апелянт зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП, проте зазначає, що він мав намір пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, однак, з незрозумілих для нього причин, прилад належним чином не спрацював. та не видавав результату проходження такого огляду. Також, вказав, що не відмовлявся від проходження огляду у закладі охорони здоров'я, а саме в КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4», куди його доставлено не було.

Таким чином апелянт зазначає, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп'яніння, у зв'язку з чим протокол ДПР18 № 119763 від 26.12.2020 року є недійсним та не може вважатися допустимим доказом його вини, а тому у суду були відсутні підстави для притягнення апелянта до адміністративної відповідальності.

Апелянт вказує, що з наявної у матеріалах справи схеми ДТП вбачається, що громадянин ОСОБА_3 виїжджав на дорогу зі смуги розгону та мав рухатись по ній і вливатися в транспортний потік, даючи дорогу транспортним засобам, що рухаються по ній, чого останнім зроблено не було, а навпаки, був здійснений різкий, раптовий виїзд на крайню ліву смугу. У зв'язку із вказаними діями ОСОБА_3 відбулося зіткнення зазначених вище транспортних засобів.

Беручи до уваги вказане вище, апелянт зазначає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа - закриттю за відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доводи апелянта, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантований розгляд його справи незалежним і безстороннім судом. Європейський суд з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України» зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду. Враховуючи наведене, суд, розглядаючи справи на засадах безсторонності та неупередженості, приходить до висновку щодо відсутності повноважень витребовування додаткових доказів за власною ініціативою. Зважаючи на викладене, розгляд справи має бути здійснений лише за тими матеріалами, які містяться у справі.

Стосовно питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.:

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З наявного у справі відеозапису нагрудної камери працівника поліції вбачається, що осотову ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме приладу «Драгер». При цьому, у разі непроходження огляду за допомогою технічних засобів, згідно положень до ст. 266 КУпАП особі мало бути запропоновано пройти такий огляд в закладах охорони здоров`я. Лише після відмови від проходження огляду у закладах охорони здоров`я можна констатувати наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, у зв`язку з порушенням вимог п. 2.5. ПДР. В той же час жодного доказу з приводу того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, в матеріалах справи не міститься. Не міститься жодної згадки про це й у представленого до справи запису нагрудної камери працівника поліції. При цьому сам ОСОБА_1 заперечував факт такої пропозиції йому при складанні протоколу про адмінправопорушення.

З метою з`ясування даного питання апеляційним судом було направлено пропозицію інспектору БПП у м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП з`явитися до суду та надати відповідні докази щодо вказаних обставин, оскільки саме на нього відповідно до положень ст. 251 КУпАП покладено обов`язок щодо збирання та представлення доказів. В той же час на вказаний виклик до суду представник патрульної поліції не з`явився, ніяких додаткових матеріалів та доказів не надав.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов до висновку про відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів наявності в даному випадку складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 КУпАП.:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 26.12.2020 р. ОСОБА_1 інкриміновано порушення вимог п. 2.3 б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Згідно з п. 2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

З аналізу наведеного правила вбачається, що порушення вказаної норми статті можливе лише в сукупності з порушенням інших норм.

Відповідно до п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Зазначена норма передбачає необхідність водію транспортного засобу контролювати швидкість з якою він рухається. В той же час апеляційний суд констатує, що матеріали справи не містять належних доказів порушення апелянтом п. 12.1 ПДР, оскільки жодних відомостей щодо того, з якою швидкістю рухалось авто апелянта, вони не містять. Оскільки швидкість руху апелянта не підтверджена жодними доказами, мова про порушення в даному випадку п. 12.1 ПДР йти не може.

Відповідно до п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи протоколу ДПР18 № 119764 від 26.12.2020 року, апелянту було інкриміновано порушення дистанції відносно іншого авто.

Згідно п. 1.10 ПДР безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

З наведеного визначення вбачається, що дистанцією є відстань до транспортного засобу, який рухається у тому ж напрямку в тій же смузі руху.

Як вбачається з матеріалів справи, відбулося зіткнення авто апелянта з автомобілем марки «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_2 . При цьому такий автомобіль безпосередньо перед зіткненням виїхав на автодорогу, по якій рухався ОСОБА_1 , зі смуги розгону. Про це свідчить як схема ДТП, так і пояснення обох учасників пригоди. Відповідають такій дорожній ситуації і пошкодження на крилі автомобіля «DAEWOO LANOS», яке було нанесено автомобілем марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 .

За таких умов, враховуючи, що автомобіль марки «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_2 , не рухався в одній смузі руху з автомобілем, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , мова про порушенняостаннім правил дорожнього руху щодо недотримання безпечної дистанції руху у вказаній ситуацій йти не може. В свою чергу це виключає наявність того складу адміністративного правопорушення, яке було інкриміноване апелянту.

У відповідності до положень ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. В той же час суд першої інстанції на вказані обставини увагу не звернув, що призвело до невірного вирішення справи по суті питання.

У відповідності до положень ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Журба