Справа № 263/4878/21
Провадження № 3/263/1728/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Федоренко Тетяна Іванівна, присекретарі Кирилюк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

06 квітня 2021 року о 17 год. 56 хв., ОСОБА_1 за адресою: м.Маріуполь, Запорізьке шосе, на вул.Купріна-Сонячна керував автомобілем ЗАЗ Sens державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився з використанням технічного засобу Drager Alcotest , результат 1,96 проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився у присутності 2 свідків у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.9а Правил Дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 провину свою не визнав, зазначив, що не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Дійсно 06.04.2021 року разом з дружиною приїхали до ТРЦ "ПортСіті", при вїзді на парковку розминувся з іншим автомобілем, ніякого ДТП не вчиняв, на його автомобілі відсутні будь-які пошкодження, припаркувався біля входу та пішли разом із дружиною до кафе. Там вживали алкогольні напої. Вже через тривалий час вийшов на парковку, щоб забрати з автомобіля свій планшет та в цей час до нього підійшов якийсь чоловік із претензіями та працівники поліції. Дійсно на час спілкування з поліцією був у стані алкогольного сп`яніння, але транспортним засобом не керував. В подальшому в судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Свідок ОСОБА_2 пояснила суду, що разом із колишнім чоловіком поїхали до ТРЦ "ПортСіті", щоб придбати мобільний телефон. Під час заїзду до парковки чоловік пропустив зустрічний автомобіль, ніякого зіткнення не здійснював, його автомобіль був без пошкоджень, чоловік припаркував автомобіль та вони зайшли до кафе, там чоловік вживав алкоголь. Потім чоловік пішов на парковку, щоб забрати планшет з автомобіля, та в цей час до нього підішли чоловіки, які завдали йому тілесних ушкоджень та працівники поліції, які склали протокол, що нібито чоловік керував автомобілем в стані сп`яніння. Дійсно, вже на час, коли чоловік вийшов на парковку, то був випившим, але за кермо вже не сідав, оскільки проживає навпроти парковки через дорогу та планував залишити автомобіль біля ТРЦ на парковці.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 цього Кодексу).

Дослідивши та проаналізувавши адміністративний матеріал, а саме протокол про адміністративне правопорушення від 06 квітня 2021 року серії ААБ № 107818 та додані матеріали, а саме, пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд прийшов до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З відеозапису, доданого до протоколу вбачається, що автомбіль під керуванням ОСОБА_1 заїджає на парковку до ТРЦ "ПортСіті", під час заїзду його автомобіль заважає зустрічному автомобілю, він здійснює маневр заднього ходу, рівняє свій напрямок руху та знову заїджає до вїзду на парковку. При цьому жіночий голос в іншому автомобілі, на якому встановлено відеореєстратор, зазначає, що відбулося ДТП та вона запом`ятала номер автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . В подальшому з вудеокамер ТРЦ "ПортСіті" вбачається, як ОСОБА_1 паркує свій автомобіль, час зазначено 18.02. З відеозапису з камер працівників поліції під час складання протоколу час зазначено після 21.00 години. Відповідно до роздруківки технічного засобу Drager Alcotest перевірка на стан сп`яніння відбулася у 20 годин 54 хв.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» одним із завдань вмотивованого рішення є демонстрація сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Також за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хаджинастасиу проти Греції», національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержанняКонституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази у сукупності між собою, суд приходить до висновку про те, що достатніх доказів для наявності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у діях ОСОБА_1 не встановлено, оскільки доказів того, що під час саме керування транспортним засобом останній перебував у стані сп`яніння, суду не надано, суд не може свій висновок робити на припущеннях, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 251, 254, 256, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Суддя Т.І.Федоренко