Єдиний унікальний номер №943/1961/21
Провадження №3/943/947/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Журибіда Б. М., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВП №2 Золочівського РВП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає в АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП -

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 028798 від 16.10.2021 року вбачається, що 16.10.2021 року, приблизно в 16:25 год, на автодорозі С140212, поблизу с. Стовпин Золочівського району ОСОБА_1 керував мопедом марки «VIPER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Його захисник Волошин С.В. у судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 , просив справу про адміністративне правопорушення відносно останнього закрити, покликаючись на мотиви, викладені в письмовому клопотанні про закриття справи.

При підготовці до розгляду адміністративної справи, перевіривши належність та допустимість як доказу протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 252 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року N1452/735 (далі - Наказ) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: а)запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 8 Наказу також передбачено, що направлення водія транспортного засобу до лікаря закладу охорони здоров`я здійснюється із оформленням письмового направлення, форма якого наведена у додатку 1 цієї Інструкції.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За диспозицією ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Захисник показав, що водій ОСОБА_1 на місці заперечив факт керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а також факт відмови від проходження запропонованого йому огляду на стан сп`яніння, а працівниками поліції належних та допустимих доказів цього для дослідження суду не надано.

Крім того, в матеріалах справи відсутні свідки відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан сп`яніння так само, як і відеозапис цієї відмови. Також відсутні документи про направлення водія для проведення огляду і відсутні будь які згадки працівниками поліції про відсторонення водія від керування транспортним засобом та передачі його іншим особам.

Таким чином вимоги ст. 266 КУпАП та зазначених актів чинного законодавства передбачають дві альтернативні форми огляду на стан сп`яніння: огляд поліцейським на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів; огляд лікарем закладу охорони здоров`я. У разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським із волевиявленням водія проходити такий огляд у закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я.

Отже, водій транспортного засобу має право не погоджуватися із проведенням його огляду поліцейським та наполягати на проведення такого огляду у закладі охорони здоров`я, що не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 8 Постанови N 1103, п. 6 розділу X затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 N 1395 "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" лише у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції на стан алкогольного сп`яніння не перевірявся і до закладу охорони здоров`я з цією метою не доставлявся. Так само не подано доказів відмови від проходження такого огляду ні на місці зупинки, ні в закладі охорони здоров`я.

Суду надано відеозапис, здійснений невідомим пристроєм на якому зафіксовано слідування транспортного засобу із якого велася відеофіксація без звуку за мотоциклом, що перевозив пасажира. Вказаним відеозаписом не зафіксовано більше нічого, навіть зупинки вказаного мотоцикла. Причиною зупинки, як повідомили працівники поліції, було перевезення пасажира без шолома.

Однак суд не приймає як належний доказ відеозапис, оскільки такий зроблений невідомим приладом фіксації, відеофіксація будь якого спілкування поліцейського та водія відсутня.

Норми ст. ст. 245, 280 КУпАП встановлюють завдання у справах про адміністративні правопорушення, а саме: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, працівниками поліції порушені вимоги ст. ст. 266, 265-2 КУпАП щодо відсторонення особи від керування транспортним засобом та його тимчасового затримання.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження факту перебування ОСОБА_1 та керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, отриманому у встановленому законом порядку немає.

Згідно ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року в справі №536/1703/17 (провадження № К/9901/3839/17) притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, у тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши в сукупності усі докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення та доводи захисника, вважаю, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджений належними і допустимими доказами при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді, судом встановлено порушення вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції, що є суттєвим в даній категорії справ, тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284 КпАП України, суддя -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, за ч.1ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Суддя Б. М. Журибіда