Справа № 456/211/21
Провадження № 3/456/309/2021
ПОСТАНОВА

іменем України

08.02.2021 року суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н. М. , розглянувши матеріали, які надійшли від Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, жительку: АДРЕСА_1 , зареєстрованої: АДРЕСА_2 ,-

- за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №353953 від 09.01.2021 вбачається, що 09.01.2021 близько 15:30 год. адміністратор магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_3 не забезпечила приймання відвідувачів та здійснено реалізацію промислових груп товарів, чим порушила п. 3 п.п. 4 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 р. вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнала, вважає протокол складений відносно неї безпідставним та таким, що складений на не уповноваженому особу, без належних доказів та на підставі законодавства, яке не встановлює відповідальності. У протоколі не зазначено свідків, які можуть підтвердити правопорушення. Окрім цього вона є найманим працівником і до її функціональних та посадових обов`язків адміністратора входить забезпечення ефективного обслуговування клієнтів, правильного проведення розрахунків, контроль за збереженням матеріальних цінностей, забезпечення чистоти та порядку у приміщеннях. У зв`язку з цим просила закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши наявні матеріали справи приходжу до наступного висновку.

За змістом ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справі про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Відповідно до п. 2 ст. 278 КпАП України, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення

Відповідно до ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Разом з тим, вказана норма є бланкетною правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, зазначено в ньому, що ОСОБА_2 було порушено п.п.4 п.3 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі Постанова КМУ № 1236 від 09.12.2020 року).

Відповідно до п.п 4 п.3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 р. до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 р. на території України забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім зокрема торгівлі виключно товарами, що належать до продуктів харчування, лікарських засобів, виробів медичного призначення, засобів гігієни, побутової хімії, засобів зв`язку, друкованих засобів масової інформації, ветеринарних препаратів, кормів, насіння, засобів захисту рослин на торговельних площах, не менш як 60 відсотків яких призначено для торгівлі такими товарами. Торговельна діяльність іншими групами товарів може відбуватися лише із здійсненням адресної доставки замовлень;

Таким чином, аналіз норми ст. 44-3КУпАП, а також положень Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 свідчить про те, що відповідальність за порушення вимог щодо заборони та обмежень роботи суб`єктів господарювання, які здійснюють торгівлю, може нести спеціальний суб`єкт, а саме - виключно суб`єкт господарювання.

Згідно з ч. 1ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і

несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці (ч. 2ст. 55 ГК України).

Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи (ст.65 ГК України).

Відповідно до змісту законодавства України, зокрема ст. 65 ГК України, посадова особа - це особа, в якої наявні організаційно-розпорядчі або адміністративно господарські функції.

Зокрема, організаційно-розпорядчі функції полягають у здійсненні керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах та організаціях (планування роботи, організація праці, забезпечення трудової дисципліни тощо). Такі функції здійснюють, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних чи комунальних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідувачі відділів, лабораторій) та їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири) тощо.

Адміністративно-господарські обов`язки включають повноваження з управління або розпорядження державним, комунальним чи колективним майном, що полягає в установленні порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпеченні контролю за цими операціями тощо. Такі повноваження у тому чи іншому обсязі мають начальники планово-господарських, постачальних, фінансових відділів та служб, завідувачі складів, магазинів, майстерень, ательє, їх заступники, керівники відділів підприємств, відомчі ревізори та контролери тощо.

Із системного аналізу наведених норм вбачається, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, у контексті положень п.п. 4 п.3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року є суб`єкт господарювання чи його посадова особа.

В той же час, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським у графі місце роботи, посада зазначено що ОСОБА_1 працює адміністратором ФОП « ОСОБА_3 », однак у графі де зазначається склад адміністративного правопорушення вказано, що ОСОБА_1 є адміністратором магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

В матеріалах справи відсутні будь як докази того, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП України, а саме, що вона перебувала у трудових відносинах з магазином « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на момент виявлення правопорушення, та до її обов`язків входило забезпечення карантинних заходів у вказаному закладі (посадові обов`язки, наказ про прийняття на роботу). Також не долучено документів з яких б вбачалось, який саме статус суб`єкта господарювання має вказаний магазин (належить фізичній особі підприємцю чи юридичній особі), якими видами діяльності такий займається.

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Такий комплекс передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Таким чином ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44 -3 КУпАП. Вказані обставини належним чином поліцейським під час складання протоколу перевірені не були та відповідних належних доказів до матеріалів справи про адміністративне правопорушення таких також не було долучено.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаним належним доказом по даній справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликати сумніви у суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене,приходжу до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю, оскільки в її діях відсутні подія та склад інкримінованого правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, керуючись ст.9, п.1 ст.247 КУПАП,-

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Cуддя Н. М. Янів