ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/29/21 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1

захисника Завацького В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 грудня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, жителя АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. в дохід держави.

Згідно даної постанови, ОСОБА_1 14 вересня 2020 року близько 21 год. 05 хв. по вул.Симоненка,6 у місті Тернополі, керував транспортним засобом марки Mitsubishi Padgero, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координацію рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 7510 №АRLM-0313 (повірка дійсна до 27.03.2021 року), а також в медичному закладі, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім цього, 14 вересня 2020 року близько 21 год. 05 хв. по вул..Симоненка,6 у місті Тернополі, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Mitsubishi Padgero, номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення за автомобілем марки «Peguot» д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркованим, внаслідок чого останній отримав механічні пошкодження, завдавши матеріальну шкоду, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки вважає її необґрунтованою, незаконною та такою, що прийнята із порушенням норм процесуального та матеріального права.

Вказує, що транспортним засобом він не керував, а це був його син, що підтверджується відеозаписом з місця події.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити з мотивів, викладених у ній, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступного висновку.

Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, не ґрунтуються на матеріалах справи та є невірними, оскільки доведеність вини та кваліфікація дій останнього не підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Ч.2 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у відповідності до ч.1 ст.130 КУпАП є підставою для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

При цьому, закон пов`язує таку відмову виключно з керуванням цією особою транспортним засобом, що має бути доведеним.

Також, відповідно до ст.124 КУпАП відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В даному випадку факт керування ОСОБА_1 14.09.2020 року транспортним засобом та перебування при цьому у стані алкогольного сп`яніння доведено не було та спростовуються наданими суду доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 №017046 від 14.09.2020 року ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції, у присутності двох свідків, пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу категорично відмовився, а також відмовився його пройти у медичному закладі у присутності двох свідків.

Також, відповідно до протоколу про адміністративні правопорушення серії ДПР 18 №133535 від 14.09.2020 року 14 вересня 2020 року близько 21 год. 05 хв. по вул..Симоненка,6 у місті Тернополі, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Mitsubishi Padgero, номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення за автомобілем марки «Peguot» д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркованим, внаслідок чого останній отримав механічні пошкодження, завдавши матеріальну шкоду, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які наявні в матеріалах справи, вбачається, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу, а також відмовився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння у медичному закладі.

Матеріалами справи встановлено, що 14 вересня 2020 року близько 21 год. 05 хв. по вул. Симоненка,6 у місті Тернополі, водій транспортного засобу марки Mitsubishi Padgero, номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення за автомобілем марки «Peguot» д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркованим, внаслідок чого останній отримав механічні пошкодження, завдавши матеріальну шкоду.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_4 , 14.09.2020 року в 20:08 він почув удар та спрацювала сигналізація його автомобіля. Виглянувши у віко, побачив наїзд автомобіля Мітсубісі Педжеро НОМЕР_1 у його автомобіль Пежо експерт НОМЕР_2 . ОСОБА_5 до автомобіля, виявив на ньому пошкодження.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 суду пояснив, що він не бачив хто саме був за кермом автомобіля Mitsubishi Padgero, який пошкодив належний йому транспортний засіб. Коли він підійшов до автомобіля, то у авто Mitsubishi Padgero водія не було, ОСОБА_1 знаходився у автомобілі на передньому пасажирському сидінні.

Як вбачається з відеозапису з нагрудних камер поліцейських, на місці ДТП, куди під`їхали працівники поліції у автомобілі Mitsubishi Padgero ОСОБА_6 сидів у автомобілі на передньому пасажирському сидінні.

На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 неодноразово зазначав, що транспортним засобом він не керував, а керував його син ОСОБА_7 , тому немає підстав для проходження огляду і відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці ДТП чи у медичному закладі.

Також із вказаного відео вбачається, що дружина ОСОБА_1 , яка пізніше підійшла на місце ДТП, неодноразово робила зауваження останньому коли той повідомляв, що за кермом був не він, а його син.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що 14 вересня 2020 року за кермом автомобіля Mitsubishi Padgero був він, так як батько ОСОБА_1 попросив відвезти його додому, оскільки він вживав алкоголь. Під`їжджаючи додому, він допустив зіткнення із припаркованим автомобілем Пежо. Власника цього автомобіля не було. Оскільки він злякався, що допустив ДТП, батько сказав йому йти додому, а сам залишився дочекатися власника пошкодженого автомобіля щоб владнати з ним усі питання.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , пояснення яких наявні в матеріалах справи, були запрошені працівниками поліції у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та не були присутні на місці ДТП, а отже не є свідками того чи керував автомобілем ОСОБА_1 ..

Також до матеріалів справи долучені схема місця ДТП від 14.09.2020року; копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 27.03.2020 року; направлення ОСОБА_1 в КНП ТОМУСНЗ ТОР на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 14.09.2020 року.

У відповідності ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

В даному випадку в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, того, що ОСОБА_1 14.09.2020 року близько 21 год. 05 хв. по вул.Симоненка,6 у місті Тернополі керував автомобілем марки Mitsubishi Padgero, номерний знак НОМЕР_1 та допустив порушення правил дорожнього руху України за що передбачена відповідальність за ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні, допустимі та достатні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції належить скасувати, а провадження у справі закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 грудня 2020 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч. 1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження в даній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя