Справа № 451/607/21
Провадження № 3/451/431/21
ПОСТАНОВА

іменем України

26 травня 2021 року місто Радехів

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Куцик-Трускавецька О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , пенсіонер,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановив:

18.04.2021 о 22 год 30 хв на автодорозі Радехів-Нивиці в с. Дубини водій ОСОБА_1 керував автомобілем «MITSUBISHI- PAJERO» в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря в КП Радехівська ЦРЛ. Висновок на стан алкогольного сп`яніння №17. Результат огляду 1,2 проміле, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

У судовому засіданні громадянин ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав. Суду пояснив, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та зазначив, що працівниками поліції, при складанні протоколу, допущено ряд порушень. Просить суд закрити провадження у справі.

Захисник Сопронюк Г.М. підтримав заперечення особи, яка притягається до відповідальності. Зокрема, зазначив що ОСОБА_1 не визнає свою вину у вчиненому правопорушенні та стверджує, що не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Також зазначає, що уповноваженими особами при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, було допущено ряд порушень, а саме: з рапорта поліцейського відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області Худика Ю.М. вбачається, що автомобіль «MITSUBISHI- PAJERO» д.н.з. НОМЕР_1 стояв на проїзній частині дороги, а водій знаходився не за кермом автомобіля, а поруч із ним. На вимогу поліцейських вимкнути дальнє світло фар він сів за кермо автомобіля вчинив необхідні дії для вимкнення дальнього світла фар і безпечного перебування авто на узбіччі в темну пору доби. У цей час, застосувавши проблискові маячки і спеціальний сигнал, поліцейські підійшли і заявили про необхідність освідчити його на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального засобу. Вказує, що поліцейськими було сфальсифіковано, тобто штучно підлаштовано обставини для неправомірного звинувачення його у порушенні п.2.9 «а» ПДР України; протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №098187 від 18.04.2021 року складений із порушенням норм ст. 256 КУпАП, адже в ньому не вказано документ, на підставі якого встановлено особу порушника, отже вказаний протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; згідно ст. 266 КУпАП було порушено процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, зазначає, що огляд проводиться у присутності двох свідків. Також стверджує, що не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи щодо неупередженості яких є сумніви (п. 4 Порядку). Коли водій повідомив, що відмовляється від огляду з використанням спеціального технічного засобу на місці та вмотивував свою відмову, тоді поліцейський повинен був залучити двох свідків, які можуть засвідчити факт відмови водія від проходження огляду. При цьому свідками можуть бути лише неупереджені особи. Однак у графі свідки вказано лише одну особу - ОСОБА_2 , який не може вважатись неупередженою особою, а тим більше черговий лікар медичної установи не може бути свідком відмови ОСОБА_1 від огляду з використанням спеціального технічного засобу в селі Дубини.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, надані у судовому засіданні, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.9. «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №098187 від 18.04.2021, згідно з яким ОСОБА_1 18.04.2021 о 22 год 30 хв на автодорозі Радехів-Нивиці в с. Дубини, керував автомобілем «MITSUBISHI- PAJERO» в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря в КНП Радехівська ЦРЛ. На підставі чого складено висновок на стан алкогольного сп`яніння №17, результат огляду 1.2 проміле (а.с.2);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, яким засвідчується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер 6810»(а.с.4);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.04.2021 (а.с.27);

висновком №17 від 18.04.2021 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого громадянин ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.5);

актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за №17, відповідно до якого 18.04.2021 о 23.30 було проведено огляд ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за допомогою спеціального технічного засобу «Алконт 01СУ-U» (Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-02/0226 чинне до 18.03.2022). За результатами повірки встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат обстеження 1,2 % проміле(а.с.28);

долученим до матеріалів справи компакт-диском, на якому містяться 4 відеофайли з місця події, знятими уповноваженою особою (поліцейським), в яких відображені обставини, що мали місце 18.04.2021 за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та огляд водія на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, які узгоджуються з викладеними у протоколі обставинами(а.с.2).

Оцінюючи вищевказані докази у їх сукупності, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки вони містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, що підлягають доказуванню у справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою на те посадовою особою.

У своїй сукупності безпосередньо досліджені судом докази є достатніми для прийняття рішення, оскільки беззаперечно доводять факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Аналізуючи дотримання поліцейськими процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, суд враховує вимоги статті 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок).

Так, за змістом частини 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (частина 3 статті 266 КУпАП, пункт 6 Порядку).

Суд зауважує, що з матеріалів справи вбачається незгода ОСОБА_1 на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції. Разом з тим, останньому було запропоновано пройти повірку в закладі охорони здоров`я, а саме в КНП Радехівській ЦРЛ, на що він погодився.

Аргументи захисника щодо встановлення особи без документів суд вважає такими, що не заслуговують на увагу з тих підстав, що як вбачається з відеозапису, під час проведення огляду особа не заперечувала того факту, що його ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , окрім того особа самостійно представилася уповноваженим особам, також відсутні будь-які фактичні дані про те, що ім`я особи водія встановлено неправильно.

Окрім цього, у запереченнях на протокол про адміністративне правопорушення особа не заперечує факт перебування на місці вчинення адміністративного правопорушення (с.Дубини).

Матеріали справи також містять і відеозапис з нагрудних камер відеоспостереження працівників поліції, відповідно до якого пояснення захисника ОСОБА_1 не спростовані. Згідно переглянутого відеозапису вбачається факт зупинки автомобіля, д.н.з. НОМЕР_1 , та те, що ОСОБА_1 керував автомобілем «MITSUBISHI- PAJERO» і був зупинений працівниками поліції. Також згідно відеозапису встановлено, що особа, яку було зупинено декілька разів представляється ОСОБА_1 . На запитання працівників поліції щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння зазначив: «Винуватий хлопці, такого більше не повториться».

Також у якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суду надано рапорт поліцейського СРПП відділення поліції №1 Червоноградського районного ВП ГУ НП у Львівській області сержанта поліції Ю. Худика.

Однак, в розумінні правової позиції, висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №489/4827/16а, свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху, тому і вищевказаний рапорт працівника поліції не можна вважати доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також суд не бере до уваги допущені уповноваженими особами на складання протоколу про адміністративне правопорушення дрібні недоліки, а саме те, що у протоколі про адміністративне правопорушення свідком, при проведенні огляду, зазначено ОСОБА_2 лікаря, який проводив освідування, та вважає їх такими, що не заслуговують на увагу.

Так, стороною захисту, посилаючись на вимоги статті 266 КУпАП, не враховано змін до законодавства, які вступили в дію 16.02.2021 та були чинними на момент вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, те, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, суд зауважує, що такі недоліки не спотворюють реальну картину подій та не є перешкодою для встановлення достовірних обставин у справі.

Наведені захисником аргументи у судовому засіданні щодо закінчення терміну дії технічного засобу, яким було здійснено повірку, не знайшли свого підтвердження, адже технічний засіб: газоаналізатор «Алконт 01СУ-U», яким було здійснено повірку ОСОБА_1 , використовується медичними закладами на підставі Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-02/0226, чинного до 18.03.2022, відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 та містить відбиток повірочного тавра від 18.03.2021.

Відтак, вище зазначені аргументи захисника, суд вважає безпідставними та розцінює їх як усталену модель захисту від притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, розповсюджену форму таких показів та форму реалізації права на захист з метою уникнення адміністративної відповідальності та покарання за вчинене правопорушення.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що дрібні порушення у процедурі огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, з огляду на наявність відео з місця події, яке дозволяє встановити дійсні обставини справи, а також належним чином оформлені документи щодо проведення медичного огляду водія у закладі охорони здоров`я, не можуть слугувати підставою для закриття провадження у справі, а формальний підхід до розгляду цієї справи, на переконання суду, не відповідатиме завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначеного у статті 1 цього Кодексу.

Окрім цього, в матеріалах адміністративної справи наявна копія постанови серії БАВ № 120967 від 18.04.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої 18.04.2021, за фактичних обставин, які підлягають доказуванню у цій справі, гр. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за керування водієм транспортним засобом без відповідних документів на право керування таким транспортним засобом та без реєстраційного документа на транспортний засіб.

На запитання суду чи оскаржувалась дана постанова гр. ОСОБА_1 щодо факту керування ним транспортним засобом без наявності відповідних документів, гр. ОСОБА_1 дав ствердну відповідь, що суму штрафу він оплатив, що додатково, на переконання суду, підтверджує фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, які мали місце 18.04.2021.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер та суспільну небезпеку вчиненого ним правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, яка доведена повністю, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та доходить переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення, за перелічених фактичних обставин, буде необхідним та достатнім для його виховання у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 Закону України «Про судовий збір», Радехівський районний суд Львівської області,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяО. Б. Куцик-Трускавецька