ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/2753/21
Головуючий у 1-й інстанції: Валігурська Л.В.
Номер провадження: 33/819/233/21 Доповідач: Коломієць Н.О.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

іменем України

31 травня 2021 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Коломієць Н.О.

за участю секретаря Галаган О.А.

захисника Токаленко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 27.04.2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення - штраф на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Суд встановив, що ОСОБА_2 10.02.2021 о 02:00 годині в м. Херсоні по вул. Преображенська, 41, керував транспортним засобом «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями, ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі по тексту ПДР).

Суд кваліфікував дії ОСОБА_1 ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування апеляційних вимог вказує на порушення свого права на захист через проведення судового розгляду у свою відсутність. Зазначає, що висновок суду про доведення його винуватості ґрунтується на недопустимих доказах. Зокрема суд безпідставно послався у постанові на письмові пояснення свідків, доданих до протоколу, які не попереджались про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є доказом винуватості, а відеозапис з нагрудної камери поліцейського в його присутності судом не досліджувався.

Суд апеляційної інстанції належним чином повідомив ОСОБА_1 про день, час та місце апеляційного розгляду, однак до суду апеляційної інстанції він не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавав, що відповідно до ст. 294 КУпАП є підставою для розгляду справи в його відсутності.

Захисник Токаленко В.М. в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримала з наведених в ній підстав, посилаючись на недопустимість зібраних у справі доказів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, вивчивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про порушення права на захист ОСОБА_1 через розгляд судом першої інстанції справи у його відсутності, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно положень ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції тричі належним чином повідомляв ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи, проте ОСОБА_2 під різними приводами жодного разу до суду не з`явився, доказів про існування об`єктивних причин поважності неявки суду не надав, що обґрунтовано розцінено судом як зловживання процесуальними правами, метою якого є уникнення адміністративної відповідальності, враховуючи скорочені строки накладення адміністративних стягнень, передбачені ст. 38 КУпАП.

За таких обставин суд правомірно розглянув справу 27.04.2021 року у відсутності останнього, при цьому в розгляді справи приймала участь захисник Токаленко В.М., а відтак доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення його права на захист слід визнати неприйнятними.

Крім того, ОСОБА_2 , стверджуючи в апеляційній скарзі про порушення справи на захист через розгляд справи у свою відсутність та перешкоджання йому у такий спосіб брати участь в дослідженні доказів, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце апеляційного розгляду, до суду апеляційної інстанції також не з`явився, що додатково підтверджує відсутність в нього дійсного наміру реалізації свого права на участь в судовому засіданні, дослідженні доказів та самостійного обстоювання перед судом своєї позиції.

Інші доводи апеляційної скарги перевірені апеляційним судом під час апеляційного розгляду і не містять посилань, які б вказували на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, які є підставою для її скасування.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції вимоги ст. 280 КУпАП належним чином дотримані.

Апеляційний суд виходить з того, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом,підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року).

Правилами дорожнього руху України заборонено керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Дослідивши зібрані у справі докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №111903 від 10.02.2021, року, відеозапис з нагрудної камери поліцейського, письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та оцінивши ці докази з дотриманням вимог ст. 252 КУпАП, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що водій ОСОБА_2 в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, 10.02.2021 року керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що наведені вище докази не можуть бути допустимими доказами винуватості ОСОБА_1 з наступних підстав.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, підписаний поліцейським, особою, відносно якої він складений та двома свідками.

Зміст протоколу відповідає вимогам статті 256 КУпАП, у ньому зазначено суть адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 цього ж Кодексу, об`єктивною стороною якого є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

У змісті протоколу про адміністративне правопорушення зафіксовано, що ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтверджено його особистим підписом у протоколі.

Зі змістом протоколу ОСОБА_2 був ознайомлений та виклав у протоколі свої пояснення про невизнання вини, тобто будь-яких порушень його прав при складанні протоколу судом не встановлено.

Відеозаписом з нагрудної камери поліцейського зафіксовано, що 10.02.2021 року о 02 годині працівниками поліції зупинений автомобіль «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Особу водія встановлено як ОСОБА_2 . Працівникам поліції у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Запрошено двох свідків. ОСОБА_1 у присутності двох свідків запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки або проїхати до найближчого медичного закладу. ОСОБА_2 відмовився, зазначивши, що законних підстав для зупинки його автомобіля у працівників поліції не було, а відтак через неправомірну зупинку він не зобов`язаний проходити огляд на стан сп`яніння, при цьому поводив себе збуджено. На місці складено протокол про адміністративне правопорушення.

Із письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_2 у їх присутності на місці складання протоколу на пропозицію поліцейського відмовився проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотесту «Драгер» або пройти медичний огляд на стан сп`яніння в найближчому медичному закладі.

Пояснення свідків відібрані у встановленому законом порядку, містять необхідні реквізити, підписані свідками та не суперечать обставинам викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення (а. с. 8,9).

Посилання апелянта на те, що письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є належними доказами, оскільки поліцейські не попереджали свідків про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань є неприйнятним, оскільки ці твердження суперечать положенням КУпАП, який не містить відповідних вимог.

КУпАП не врегульовано питання допустимості письмових пояснень осіб, які долучається до протоколу про адміністративне правопорушення та не встановлено заборон щодо використання цих пояснень у доказуванні певних фактів чи обставин.

Клопотань про виклик та допит судом свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду захисник Токаленко В.М. не заявляла.

На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 10.02.2021 року вимог п.2.5 ПДР, що передбачає адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд врахував характер вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність та обґрунтовано наклав на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Таким чином, постанова суду є законною та обґрунтованою, отже підстави для скасування постанови за доводами апеляційної скарги, відсутні.

Керуючись ст.ст. 294, 295 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 27.04.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Херсонського апеляційного суду: підпис Коломієць Н.О.

Згідно з оригіналом:

Секретар судового засідання Литвиненко К.М.

Постанова набрала законної сили 31.05.2021 року