Справа № 755/5907/21
Провадження №: 3/755/3779/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" травня 2021 р.суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

25 березня 2021 року о 22 год 53 хв ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Chery А5 Amulet», н/з НОМЕР_1 по просп. Броварський, 27 у м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 правил дорожнього руху України.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав вини у вчиненні адміністративного правопорушення та зазначив, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, але не керував транспортним засобом, оскільки його додому відвезти мав брат.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Туровський В.В. також вказував на недоведеність матеріалами справи факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Крім того вказав, що поліцейськими не складено постанови про порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху, що передувало б виявленню ознак сп`яніння, письмові пояснення свідків не можуть бути доказом, оскільки являють собою заздалегідь підготовлені бланки, а самі свідки не бачили, щоб ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Також відеозапис здійснювався працівниками поліції не з початку зупинки транспортного засобу, хоча мав бути безперервний.

Також у судовому засіданні заслухано свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що 25 березня 2021 року ввечері він зустрівся із ОСОБА_1 .. Вони сходили до магазину купити алкоголь та їжу, а після того пішли до його місця роботи, де разом випивали. Через деякий час він заснув, а тому що сталось потім він не знає.

У судовому засіданні надав свої пояснення свідок ОСОБА_3 , який є двоюрідним братом ОСОБА_1 , та вказав, що завчасно домовився із останнім, що 25 березня 2021 року ввечері забере його додому після зустрічі із ОСОБА_2 . При його приїзді до місця зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 там уже були працівники поліції.

Суддя, дослідивши матеріали справи, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його представника, свідків, вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 25 березня 2021 року серії ДПР18 № 047204, зі змісту якого вбачається порушення водієм пункту 2.5 правил дорожнього руху України, розпискою ОСОБА_3 про підтвердження факту залишення транспортного засобу марки «Chery А5 Amulet», н/з НОМЕР_1 на вул. А. Малишка, 1 у м. Києві, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 березня 2021 року, поясненнями свідків від 25 березня 2021 року, відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції №АА00869, записаних на DVD диск.

Щодо тверджень сторони захисту про недоведеність матеріалами справи факту керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Chery А5 Amulet», н/з НОМЕР_1 , слід зазначити таке.

Як роз`яснено в абз. 3, 4 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 25 березня 2021 року керував автомобілем марки «Chery А5 Amulet», н/з НОМЕР_1 по просп. Броварський, 27 у м. Києві. При цьому, з відеозапису нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 сидів на місці водія, автомобіль знаходився на краю проїжджої частини, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, однак не заперечував факту керування транспортним засобом. Навпаки вказав, що він тільки від`їхав, а його вже зупинили працівники поліції, а також додав, що до нього уже під`їжджали інші поліцейські.

Крім того, вимогами КУпАП не передбачено, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, настає лише у випадку попереднього винесення постанови за порушення особою Правил дорожнього руху.

Що стосується показань свідків, то суддя оцінює їх критично, оскільки вказані свідки не були присутні безпосередньо при обставинах, описаних у протоколі про адміністративне правопорушення, а лише підтверджують те, що ОСОБА_1 випивав та просив відвезти його додому.

Тому твердження сторони захисту щодо не доведення працівниками поліції факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом є припущенням, яке не обґрунтоване стороною захисту та спростовується сукупністю доказів долучених до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Щодо тверджень про недопустимість письмових пояснень свідків та відеозапису нагрудних камери працівника поліції, то слід зазначити таке.

Згідно п. 1 розд. І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року № 28/32999, ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Відповідно до п. 5 розд. ІІ «Інструкції і з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Суддя враховує ту обставину, що відеофіксація проводилась фрагментами, однак відеозапис здійснювався при фіксації дій, передбачених ст. 266 та 254, 256 КУпАП, а саме: при відмові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від проходження огляду на стан сп`яніння та при складання протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, жодних обставин, які б спростовували достовірність даних відображених на відеозаписі судді не надано.

З долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозапису вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Більше того, сама фіксація відмови водія від проходження огляду відбувається у присутності двох свідків, дані яких встановлені.

Суддя звертає увагу на те, що чинним законодавством для встановлення обставин справи, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачається проведення повної відеофіксації, при цьому наявні фрагменти відеозапису достовірно підтверджують однозначність відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від проходження відповідно огляду.

Також не заслуговують на увагу твердження представника про неналежність як доказів пояснень свідків, які здійснені на наперед підготовленому бланку, оскільки зазначені пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мають відношення, лише до адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та підтверджують ту обставину, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходженні огляду на стан сп`яніння. При цьому усі дані, які стосуються справи про адміністративне правопорушення знаходяться у вільних графах та записані працівниками поліції за допомогою ручки.

Жодних інших даних, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП судді не надано.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції інкримінованої статті.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40-1, 130, 251, 283-285 КУпАП, суддя

постановила:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 к. із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 к. на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя: В.Б. Левко