ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2021 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП - НОМЕР_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

21.11.2020 о 23:15, ОСОБА_1 у м. Житомирі по вул. Вільський Шлях, керував транспортним засобом «AUDI A4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Як вбачаться з матеріалів справи, ОСОБА_1 був обізнаний, що відносно нього розглядається справа про адміністративне правопорушення. Суд також належним чином викликав його у встановленому законом порядку за адресою, вказаною ним при складенні протоколу.

Європейський суд з прав людини у справі «UNION ALIMENTARIA SANDERS S. A. проти Іспанії» (рішення №11681/87 від 07.07.1989) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також в рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (рішення №3236/03 від 03.04.2008)наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі, ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про дату і час розгляду справи, будь-яких клопотань суду не подавав, суд відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП розглядає справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю доказів по справі.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №090984 від 21.11.2020 вказано, що у вказану дату, час і місці ОСОБА_1 керував транспортним засобом «AUDI A4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу Alcotest Drager. У графі про надання пояснень по суті порушень ОСОБА_1 зазначив, що вину він визнає.

Відповідно до чеку тесту №67 від 21.11.2020, проведеного приладом Alcotest Drager, встановлено наявність у видихуваному повітрі ОСОБА_1 2,01 ‰ алкоголю.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота. Огляд проведено за допомогою приладу Drager Alcotest, результат якого показав 2,01 ‰ алкоголю, з результатом дослідження ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис в акті.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в їх присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alkotest Drager, на що останній погодився. Після того, як водій продув прилад, цифровий покажчик склав 2,01 ‰ алкоголю.

Згідно протоколу дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Частина 2 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

На підтвердження повторності вчинення правопорушення суду надано роздруківку картки обліку адміністративного правопорушення, яка оформлена без дотримання вимог ст. 256 КУпАП та п. 5.26, 5.27 Вимог до оформлення документів ДСТУ 4163-2003, затверджених наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55. Крім того, така картка не може бути належним доказом повторності вчинення правопорушення у справі.

За таких обставин, суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення ознаку повторності, перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 2.9.а) Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Діями, що виразилися у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Керуючись ст. 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. В. Панченко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.