Справа №461/4922/19
Провадження №3-в/461/79/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року суддя Галицького районного суду міста Львова Мисько Х.М., з участю секретаря судового засідання Рум`янцевої Ю.П., розглянувши подання провідного інспектора Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області Варянки Р.Я. про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням двохрічного строку давності виконання судового рішення, -

В С Т А Н О В И В:

провідний інспектор Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області Вярянка Р.Я. звернувся до Галицького районного суду м.Львова з поданням для вирішення питання про давність виконання судового рішення, а саме: постанови Галицького районного суду м.Львова від 26.09.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Подання обґрунтовує тим, що 09.01.2020 року на адресу Шевченківського PC філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області на виконання надійшов супровідний лист та постанова суду щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з чим заведено особову справу №01/2020. Зазначає, що громадянину ОСОБА_1 з метою постановки на облік скеровано виклики за адресою місця проживання ( АДРЕСА_1 ), а саме: 09.01.2020 року та 20.01.2020 року, однак, правопорушник на вказані виклики не з`явився. Працівниками Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області з метою встановлення факту проживання ОСОБА_1 згідно постанови суду неодноразово були здійснені виходи за адресою правопорушника: АДРЕСА_1 . Встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за вказаною адресою, відібрано письмове пояснення від ОСОБА_2 , яка також проживає за вказаною адресою та є дружиною ОСОБА_3 брата правопорушника. В ході телефонної розмови гр. ОСОБА_1 повідомив, що йому відомо про необхідність з`явитись до Центру пробації та зобов`язався з`явитись 03.02.2020 року, однак на зазначену дату не прибув. В подальшому, на інші неодноразові виклики, ОСОБА_3 не реагував та відмовлявся надавати будь-які пояснення щодо можливості відпрацювання суспільно-корисних робіт. Водночас, повідомляв, що зобов`язується прибути в уповноважений відділ з питань пробації найближчим часом. У зв`язку з закінченням строків давності виконання судового рішення, просить подання задоволити.

Представник органу пробації та ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись судом про час, дату та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання слід задоволити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Відповідно статті 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються вКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду.

Натомість, дані строки, передбачені в КК України, а саме, ст.80 та регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011року (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст.80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Дослідивши матеріали подання, проаналізувавши доводи Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області, судом встановлено, що постанова суду про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 не виконана, оскільки за результатом вжитих органом пробації заходів встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 буває рідко, постійне місцезнаходження останнього невідоме, що унеможливлює виконання постанови Галицького районного суду м.Львова від 26.09.2019 року.

На підставі викладеного, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 відповідно до ст.303, 304 КУПАП, його слід звільнити від відбування покарання у виді суспільно-корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.80 КК України, ст.ст. 301, 303, 304 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Подання провідного інспектора Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області Варянки Р.Я. - задоволити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт за ч.1 ст.183-1 КУпАП, призначеного постановою Галицького районного суду м.Львова від 26.09.2019 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Х.М. Мисько