Справа № 513/466/21
Провадження № 3/513/286/21
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2021 року Саратський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Рязанової К.Ю., за участю секретаря судового засідання Коржан О.В., прокурора Бідгород-Дністровської окружної прокуратури Цитко Н.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Сарата Одеської області справу про адміністративні правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 виданий 29 вересня 2017 року органом 5144,

за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора комунального підприємства «Петропавлівський сількомунгосп», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, яка прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та суб`єктом декларування відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та Примітки до ст. 172-6 КУпАП, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції несвоєчасно, без поважних причин подала: 13 квітня 2021 року о 17 год. 42 хв. щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік; 13 квітня 2021 року о 17 год. 58 хв. декларацію перед звільненням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування яка припиняє діяльність, з 01 січня 2020 року по 18 березня 2020 року; 14 квітня 2021 року о 11 год. 33 хв. декларацію після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування яка припинила діяльність, за 2020 рік, тобто поза межами встановленого законом строку на подання зазначених декларацій, чим порушила вимоги ч. 1, ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, визнала повністю та щиро розкаялася.

Прокурор у судовому засіданні вважала, що протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, складені правомірно, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за вчинені нею правопорушення, оскільки її провина в судовому засіданні повністю доведена та підтверджується наявними письмовими доказами.

Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне, без поважної причини, подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при цьому суб`єктом правопорушень за цією статтею є особи, які відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до підпункту п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права.

Судом встановлено, що розпорядженням Петропавлівської сільської ради Саратського району Одеської області № 2-к від 21 січня 2013 року ОСОБА_2 з 21 січня 2013 року було призначено директором Комунального підприємства "Петропавлівський сількомунгосп".

12 травня 2015 року Петропавлівською сільською радою Саратського району Одеської області в особі Петропавлівського сільського голови було укладено контракт з директором КП "Петропавлівський сількомунгосп" ОСОБА_1

19 березня 2015 року згідно розпорядження Петропавлівської сільської ради Саратського району Одеської області №5 від 17 березня 2020 року ОСОБА_1 звільнено з посади директора КП "Петропавлівський сількомунгосп".

Відповідно п.3.1 Статуту Комунального підприємства "Петропавлівський сількомунгосп" є юридичною особою. Права і обов`язки юридичної особи набуває з дня його державної реєстрації.

Статтею 5 Статуту Комунального підприємства "Петропавлівський сількомунгосп" визначені права і обов`язки і відповідальність керівника КП "Петропавлівський сількомунгосп", а саме: управління підприємством здійснює керівник; несе повну відповідальність за стан і діяльність підприємства; діє без довіреностей від імені підприємства, представляє його в установах та організаціях, розпоряджається коштами та майном згідно з чинним законодавством України; укладає договори, видає доручення, відкриває в установах банків розрахункові та інші рахунки.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а також за минулий рік.

На виконання зазначених вимог законодавства ОСОБА_1 зобов`язана була своєчасно подати відповідні декларації за 2019 рік, перед звільненням та після звільнення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, яка прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави, та суб`єктом декларування відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції подала відповідні декларації за 2019 рік, перед звільненням та після звільнення.

Доказів наявності поважних причин у ОСОБА_1 для несвоєчасного подання відповідних декларацій судом не встановлено.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто несвоєчасно подала без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави за 2019 рік, а також перед звільненням та після звільнення та її провина повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджена доказами, дослідженими судом.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд, відповідно до ст.33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її провини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене нею адміністративні правопорушення суд відносить щире розкаяння винної.

Обставин, які відповідно до ст.35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом встановлено не було.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також цілі адміністративного стягнення будуть досягнуті при накладенні на її адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах мінімального розміру, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з винесенням суддею постанови про накладення на правопорушницю адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 172-6, 221, 283-285, 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Саратського районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя К. Ю. Рязанова