КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 357/866/21
провадження № 33/824/2407/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Кирилюк Г. М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2021 року в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 січня 2021 року об 11.20 год. в м. Біла Церква по вул. Грибоєдова, 10 А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння:звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

12.03.2021 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2021 року, адміністративне провадження закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на ті підстави, що 07.01.2021, приблизно об 11.00 год., під час розвозки молочної продукції його було зупинено працівниками поліції з зв`язку з підозрою у вживанні ним наркотичних засобів. Він був вимушений зізнатись, що вживав декілька днів назад наркотичні засоби з метою повернення йому автомобіля. Запис у протоколі про це здійснив під диктовку працівників поліції. При складанні протоколу йому не роз`яснили його права, у нього не було відібрано письмових пояснень.

Також були порушені його права на захист, оскільки у зв`язку з лікуванням захисника останнім була зроблена заява про відкладення розгляду справи на інший день, яка була зареєстрована 01.03.2021. Довідку від лікаря надати було неможливо, оскільки адвокат ще перебував на лікуванні в умовах денного стаціонару.

Також зазначив, що на утриманні має сім`ю, праця водія є єдиним джерелом їх доходів, він не є злісним порушником ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Зазначив, що він кожної суботи вживає наркотичні засоби (курить канабіс), вже двічі за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння відносно нього працівниками поліції були складені протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте ці справи судом були закриті.

По обставинам складення протоколу про адміністративне правопорушення 07 січня 2021 року пояснив, що дійсно в цей день перебував в стані наркотичного сп`яніння, оскільки напередодні також «курив канабіс». Відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки знав наперед, яким буде його результат.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 333042 від 07.01.2021, в якому викладено фактичні обставини вчинення правопорушення та зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у присутності двох свідків, відеозаписом з нагрудної камери АІ00145, а також не заперечується самим ОСОБА_1 .

Протокол про адміністративне правопорушення містить письмові пояснення ОСОБА_1 про те, що він курив два дні назад канабіс, зазначення про роз`яснення останньому його прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а також підпис вказаної особи без жодних зауважень.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, повністю доведена доказами.

Апеляційна скарга не містить посилань на будь - які докази, які б спростовували обставини, встановлені судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки справу було розглянуто без участі його захисника, є необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції 22 лютого 2021 року було задоволено клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи та надання йому часу для укладення договору з адвокатом. Справу було відкладено розглядом на 04 березня 2021 року, про що 24.02.2021 повідомлено вказану особу (а.с.16, 17, 18).

01.03.2021 представник ОСОБА_1 - адвокат Гапоненко А. П. звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, оскільки він перебуває на денному стаціонарі в амбулаторії сімейної медицини (а.с. 19).

Суд першої інстанції належним чином мотивував прийняте рішення щодо можливості розгляду справи без участі ОСОБА_1 та його представника Гапоненка А. П. за відсутності доказів щодо факту перебування захисника на лікуванні на денному стаціонарі в амбулаторії сімейної медицини.

Такі докази не були надані також до апеляційної скарги або в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Крім того, слід зазначити, що у даному випадку ОСОБА_1 мав можливість в повному обсязі реалізувати свої права на захист в суді апеляційної інстанції, шляхом участі його адвоката в судовому засіданні, проте таким правом останній не скористався.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 має сім`ю та праця водія є його єдиним джерелом їх доходів, апеляційний суд зазначає, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran andFrancis v. the UnitedKingdom») від 29 червня 2007 року).

Враховуючи зазначене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушень судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які б мали своїм наслідком скасування постанови, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані, а, відтак, підстави до скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк