ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 603/82/21Головуючий у 1-й інстанції Гудкова Ю.Г.
Провадження № 33/817/198/21 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Андрусенка І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Андрусенка І.Я. на постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 12 березня 2021 року ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює, Чортківського району Тернопільської області

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі (600) шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 ( десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Згідно даної постанови, ОСОБА_1 05.02.2021 року о 11 год 35 хв в с. Нижнів по вул. Дністерська, 156 Тлумацького району Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки «Volvo FL 240», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки матеріалам справи та не вжив заходів для всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин справи.

Зазначає, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував і на відеозаписі з нагрудної камери працівників поліції немає даних на підтвердження факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, свідки події судом допитані не були.

Крім того відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом на підтвердження вини особи, оскільки з нього не вбачається наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та не зафіксовано факту керуваня ним транспортним засобом.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта, який підтримав подану апеляційну скаргу, з мотивів викладених у ній, прихожу до наступних висновків.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч.2 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч зазначеним вимогам закону, суд першої інстанції не вжив належних заходів для всебічного, повного розгляду справи, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №460395 від 05.02.2021 року ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції, у присутності двох свідків, пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Драгер" на місці зупинки транспортного засобу чи у медичному закладі категорично відмовився.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які наявні в матеріалах справи, вбачається, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у відповідності до ч.1 ст.130 КУпАП є підставою для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

При цьому, закон пов`язує таку відмову виключно з керуванням цією особою транспортним засобом, що має бути доведеним.

У своїх поясненнях апелянт вказує на те, що працівники поліції під`їхали до припаркованого на узбіччі автомобіля, у якого були увімкнені аварійні сигнали у зв`язку із пошкодженням колеса. ОСОБА_1 автомобілем не керував та працівниками поліції зупинений не був.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка має бути підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Як доказ вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, до матеріалів справи долучено відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, тривалістю 01 хвилина 01 сек., та на якому зафіксовано, що на пропозицію працівника поліції ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. На цьому ж відео зафіксовано, що у автомобілі патрульної поліції, встановлено відеореєстратор, однак відеозапис з нього, який би підтверджував факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинку, до матеріалів справи не долучено, а отже твердження ОСОБА_1 про те, що транспортним засобом він не керував та не був зупинений працівниками поліції, не спростовуються.

Вказаним обставинам при винесенні рішення судом першої інстанції не було дано належної оцінки, у зв`язку із чим було постановлено помилкове рішення.

Обґрунтовуючи доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд у своєму рішенні послався на постанову поліцейського СРПП №2 про накладення адмінстягнення по справі про адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №252190 від 05.02.2021 року, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винуватим за ч.1 ст.122 КУпАП за те, що 05.02.2021 року о 11:45 год. в с.Нижнів по вул.Дністерська 156 Тлумацького району Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом «Volvo FL 240», номерний знак НОМЕР_1 , під час виконання маневру обгону виїхав на смугу зустрічного руху, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки.

Однак, сама по собі, без наявності інших належних та достатніх доказів, вказана постанова поліцейського СРПП №2 серії БАБ №252190 від 05.02.2021 року не може бути доказом, яким встановлюється факт керування особою транспортним засобом.

Крім того, дана постанова поліцейського СРПП №2 серії БАБ №252190 від 05.02.2021 року скасована, що вбачається з долученого стороною захисту до матеріалів справи рішення Монастириського районного суду (справа №603/94/21 від 21 квітня 2021 року, яке не було оскаржено відповідачем ГУ НП в Івано-Франківській області та набрало законної сили.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В даному випадку факт керування ОСОБА_1 05.02.2021 року 0 11:35 год. транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння доведено не було та спростовуються наявними у справі доказами.

Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції належить скасувати, а провадження у справі закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Андрусенка І.Я. - задовольнити, а постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 12 березня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя