Справа № 362/3067/21 Головуючий в суді І інстанції - Дорошенко В.М.
Провадження № 33/824/3468/2021 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.172-6 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Лігоміни Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 червня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 червня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , -

визнано винним за ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 гривні.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, будучи поліцейським, 15 січня 2021 року звільнився з поліцейського взводу №2 роти №2 полку поліції особливого призначення ГУ НП в Київській області та був зобов`язаний подати декларацію особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями не пізніше двадцяти робочих днів з дня коли дізнався про таке припинення, тобто до 00:00 год. 10 лютого 2021 року. Однак, без поважних причин таку декларацію не подав у зазначений термін, натомість виконав свій обов`язок лише 13 лютого 2021 року о 14:35 год., тобто після закінчення відведеного законом терміну.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги абз.1 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», а також вимоги рішення НАЗК від 10.06.2016 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089 (зі змінами) та вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій він просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.

Свої вимоги мотивує тим, що постанова суду першої інстанції є незаконною, винесена без врахування обставин справи та норм чинного законодавства. Зокрема, суд першої інстанції, на думку апелянта, застосував неправильно норми матеріального права та порушив норми процесуального права, що потягло за собою не повне з`ясування усіх обставин справи.

Зокрема судом не з`ясовано всі обставини справи, як зазначає норма ст.280 КУпАП, де визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апелянт вказує, що він, як переможець конкурсу, прийнятий на службу до Служби судової охорони та призначений контролером ІІ категорії 2 відділення швидкого реагування 1 взводу швидкого реагування підрозділу швидкого реагування територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області з 16 січня 2021 року, тобто на наступний день після звільнення.

Відповідно до ст.161 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», територіальне управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області є державним органом у системі правосуддя та фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 6 Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, затвердженого рішенням ВРП від 04 квітня 2019 року №1052/15-19 визначено, що на співробітників поширюються обмеження та вимоги, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», а також передбачені для співробітників Законом України «Про Національну поліцію» обмеження, пов`язані зі службою в поліції.

Тобто, вступивши на службу до Служби судової охорони він залишився особою, яка займає посаду пов`язану з виконанням функцій держави.

Відповідно до офіційного роз`яснення НАЗК від 03 лютого 2021 року № 1, у разі переведення суб`єкта декларування на іншу посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, декларація «перед звільненням» не подається. Звільнена особа за переведенням або у разі, якщо особа яка стала переможцем конкурсу та через це звільнилась з посади в одному органі й упродовж 20 робочих днів прийнята на посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, в іншому органі, не вважається припиненням діяльності, бо у такому випадку відбувається лише заміна посади або інших умов праці. У таких ситуаціях обов`язку подати декларацію «перед звільненням» не виникає.

З огляду на вказані обставини, апелянт вважає, що адміністративне правопорушення він не вчиняв, оскільки не зобов`язаний був подавати декларацію після звільнення, та як продовжував виконувати функції держави, проходячи службу в Службі судової охорони.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням вимог, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Цих вимог закону суддя місцевого суду, розглядаючи справу щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП, не дотримав.

Відповідно до п.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Зі змісту складеного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, а саме те, що він будучи поліцейським, під час звільнення з посади поліцейського 15 січня 2021 року, зобов`язаний був подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли дізнався про таке припинення, тобто до 00 годин 00 хвилин 10 лютого 2021 року. Згідно з відомостями з Реєстру, декларацію особи, яка припиняє свою діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, ОСОБА_1 подав лише 13 лютого 2021 року о 14 годині 35 хвилин, тобто несвоєчасно. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги абз.1 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», а також вимоги рішення НАЗК від 10.06.2016 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089 (зі змінами) та вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до підпункту «з» п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» поліцейські є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Як вбачається з абз.1 ч.2 ст.45 вказаного Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

При цьому в п.7 Роз`яснень щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларацій та повідомлень про суттєві зміни в майновому стані) від 03 лютого 2021 року №1, наданих НАЗК, зазначено, що у разі переведення суб`єкта декларування на іншу посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, декларація «перед звільненням» не подається. Звільнення особи за переведенням або у разі, якщо особа стала переможцем конкурсу та через це звільнилась з посади в одному органі й упродовж 20 робочих днів прийнята на посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування в іншому органі, не вважається припиненням діяльності, бо у такому випадку відбувається лише зміна посади або інших істотних умов праці. У таких ситуаціях обов`язку подати декларацію «перед звільненням» не виникає.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до витягу з наказу ГУ НП в Київській області від 04 січня 2021 року №1 о/с, молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 - поліцейського взводу №2 роти №2 полку поліції особливого призначення ГУ НП в Київській області звільнено зі служби в поліції, з 15 січня 2021 року, відповідно до п.7 (за власним бажанням) ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно витягу з наказу Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області від 15 січня 2021 року №7 о/с, ОСОБА_1 прийнято на службу до Служби судової охорони та призначено, як переможця конкурсу на посаду контролером ІІ категорії 2 відділення швидкого реагування 1 взводу швидкого реагування підрозділу швидкого реагування територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області з 16 січня 2021 року.

З довідки Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області від 05.08.2021 №170 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно з 16 січня 2021 року по теперішній час проходить службу в Службі судової охорони на посаді контролера ІІ категорії 2 відділення швидкого реагування підрозділу швидкого реагування територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київської області.

Положеннями ст.161, ч.3 ст.163 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. На співробітників Служби судової охорони поширюються обмеження та вимоги, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», а також передбачені для поліцейських Законом України «Про Національну поліцію» обмеження, пов`язані зі службою в поліції.

Відповідно до вищезазначеним правових норм, ОСОБА_1 вступивши на службу до Служби судової охорони залишився особою, яка займає посаду пов`язану з виконанням функцій держави. Крім того, вступ на вказану службу відбувся за результатами його перемоги в конкурсі та на наступний день після звільнення з поліції.

Враховуючи вказані обставини, слід зробити висновок, що у ОСОБА_1 не виник обов`язок подати декларацію «перед звільненням», тобто декларації подання якої передбачено абз.1 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», після припинення його служби в органах поліції.

А отже в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

З огляду на це, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апелянта про те, що суд першої інстанції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення не у повній мірі врахував усі обставини справи, що призвело до прийняття невмотивованого рішення, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 червня 2021 року - скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 283, 294 КУпАП апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 червня 2021 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль