Справа № 357/5626/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2021 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області БПП у м. Біла Церква, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого підсобним робітником ТОВ «Укрюг», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

12 травня 2021 року о 04 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 в м. Біла Церква по вул. Леваневського, 46,повторно протягом року, керував транспортним засобом «Opel Omega», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, не природна блідість шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. На вимогу працівників поліції пройти позачерговий огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій категорично відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що не керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. 12.05.2021 року його зупинили працівники поліції, які повідомили, що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Працівники поліції запросили свідків в присутності яких запропонували пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі в смт. Ставище. Він відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, так як вважає дії працівників поліції незаконними. У нього не було тремтіння рук, поводив себе нормально. Пояснив, що не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, але відмовився їхати до медичного закладу. Зазначив, що він був позбавлений права керування транспортними засобами на один рік, йому було відомо, що за відмову від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`янінні передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що обізнаний про те, що огляд на стан наркотичного спяніння можна пройти лише в медичному закладі. Незаконні, на його думку, дії працівників поліції він не оскаржував.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,.

Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши рапорт працівника поліції, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили фактичні обставини події, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_1 12.05.2021 року від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, розписку ОСОБА_4 про зобов`язання не допускати водія до керування транспортним засобом, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.05.2021 року, довідку визначення повторності ОСОБА_1 порушення ПДР, форму вивода, копію постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.10.2020 року, оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.10.2020 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ч. 2 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн. в дохід держави.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяС. І. Дорошенко