ПОСТАНОВА

Іменем України

13.05.2021 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Вернік В.М., розглянув матеріали, які надійшли від Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 ,

- ч.2 ст.130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ :

05.05.2021 року на розгляд Жмеринському міськрайонному суду надійшли адміністративні матеріали щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, за ознаками того, що він о 00 годині 45 хвилин 12.04.2021 року, керуючи з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роти, почервоніння обличчя) автомобілем "Богдан» ВАЗ 2111", державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Шевченка в м. Жмеринка Вінницької області, був затриманий працівниками патрульної поліції, на пропозицію яких щодо проходження у встановленому порядку медичного обстеження на стан сп`яніння відмовився.

Токож на розгляд Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області 14.04.2021 року надійшли адміністративні матеріали щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, за ознаками того, що він о 19 годині 50 хвилин 25.04.2021 року керував мотролером "Honda" по вул. Одеська в м. Жмеринка в стані алкогольного сп`яніння; стан його алкогольного сп`яніння було встановлено алкотестером Драгер 6810 прилад №0884 тест №3303, результат якого 2,46‰.

ОСОБА_1 , в судовому засіданні вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав. Заявив, що вказані адміністративні матеріали складені в результаті провокаційних дій працівників поліції щодо нього.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної ваідповідальності, вивчивши матеріали справи, суддя доходить наступних висновків.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини від 21.07.2011 року в справі "Коробов проти України"), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п.161).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 29.02.2019 року №1-р/2019 наголошено, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з огляду на відсутність встановленої форми за змістом матеріалів доданих до протоколу серії ДПР18 №099259 від 12.04.2021 року письмового направлення на проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а також приймаючи до уваги, що справа про адміністративне правопорушення розглядається судом передусім на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, стосовно оформлення якого законом встановлено обов`язкові до виконання усіма повноважними на його складання суб`єктами, а також вбачається неналежне оформлення протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №099267 від 25.04.2021 року, який складено без зазначення відомостей про прізвище та адреси свідків, всупереч вимогам п.6 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, положеннями якого визначено обов`язковою присутність при цьому вказаної кількості свідків, що визначає недопустимість даного доказу з вказаних підстав, тому недотримання яких унеможливлює об`єктивний та справедливий розгляд даної справи з незалежних від суду причин, вказані обставини становлять визначені законом підстави закриття провадження в даній справі у зв`язку з недоведеністю жодним належним та допустими доказом складу вказаних у протоколах правопорушеннях, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 стосовно керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки рішення суду не може грунтуватись на припущеннях та ухвалюватись за існування очевидних сумнівів у доведеності вини, що підлягають тлумаченню на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, керуючись ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст.7, 221, 247, 251, 252, 264, 265, 276, 280, 283, 284 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 подій адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 КпАП України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, до Вінницького апеляційного суду.

Суддя Вернік В.М.