Справа № 350/754/21
Провадження № 3/350/264/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Максимів І.В., розглянувши матеріли справи, що надійшли від ГУ ДФС в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого на посаді менеджера у ФОП « ОСОБА_2 », за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 23 від 19.04.2021 року, ОСОБА_1 19 квітня 2021 року о 15 год. 05 хв. реалізував дизельне паливо на АЗС по АДРЕСА_2 , без дозвільних документів (ліцензії на роздрібну торгівлю паливом), чим вчинив порушення порядку провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарської діяльності, зокрема ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст.128 Господарського кодексу України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав та пояснив, що він працює на посаді менеджера у ФОП ОСОБА_3 . Оскільки підприємець ОСОБА_3 надає послуги з перевезення товарів, а тому на території підприємства наявна заправочна станція на якій заправляються їх власні автомобілі. Він не заперечує, що 19 квітня 2021 року до нього підійшли двоє осіб та попросили реалізувати їм пальне для автомобіля, а тому він, з метою додаткового заробітку здійснив продаж їм дизельного палива у кількості 8 літрів на суму 200 грн. з автозаправного модуля, де зберігалося дизельне паливо, однак це було тільки один раз. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він не є підприємцем, і будь-якою господарською діяльністю з метою отримання прибутку він не займається. А тому просить провадження відносно нього закрити.

Вислухавши особу, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши всі докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 інкримінується порушення ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 128 ГУ України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Частина 1 ст. 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП має бланкетний характер, тому в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено посилання на норму спеціального закону, який регламентує ту чи іншу діяльність, яка потребує ліцензування, та яку відповідно порушила особа.

Так, ч. 1 ст. 58 ГК України встановлено, що суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Частиною 1 ст. 128 ГК України передбачено, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, при цьому господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями. Згідно ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

З аналізу вищезазначених норм чинного законодавства вбачається, що господарська діяльність є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що він не є заправником автостанції, а тим більше її власником, працює на посаді менеджера у ФОП « ОСОБА_4 », відповідно не є суб`єктом господарювання. В органах державної влади як суб`єкт господарювання не зареєстрований, дозвільних документів на функціонування заправної станції не має, та ним не виготовлялись.

В матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 є суб`єктом підприємництва, який здійснює відповідну господарську діяльність, тобто є підприємцем, а тому суд приходить до висновку, що останній не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Окрім цього, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Відповідно до вищезазначених норм чинного законодавства та приписів ППВСУ, однією з основних ознак підприємництва є систематична (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) господарська діяльність з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 23 від 19 квітня 2021 вбачається, що 19.04.2021 року було зафіксовано один факт реалізації дизельного палива ОСОБА_1 , у зв`язку з чим було складено цей протокол.

Однак, всупереч вищенаведеному, у зазначеному протоколі жодним чином не відображено провадження ОСОБА_1 систематичної господарської діяльності з метою одержання прибутку.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених вище обставин суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283-284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Речі, вилучені для тимчасового зберігання: автозаправний модуль із резервуаром об`ємом 10 куб.м (цистерна), дизельне паливо у кількості 3800 літрів, паливо-роздавальна колонка, яка під`єднана до цистерни - повернути власнику.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд.

Суддя Максимів І.В.