Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
15.06.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі секретарки судових засідань Чонки Д. М., учасників судового розгляду: потерпілої ОСОБА_1 та її представника адвоката Цебрика Л. В., розглянувши заяву потерпілої ОСОБА_1 про відвід судді,
в с т а н о в и в :
У ході апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за апеляційною скаргою, яку подав ОСОБА_2 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 листопада 2018 року, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 (вісімдесят п`ять) гривень, а також постановлено стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 352,20 грн., потерпіла ОСОБА_1 заявила судді Стану І. В. відвід, щодо задоволення якого не заперечував її представник адвокат Цебрик Л. В.
В обґрунтування заявленого відводу послалася на те, що суддя Стан І. В. є упередженим у даній справі, оскільки 04.01.2021 прийняв рішення щодо ОСОБА_2 у іншій справі, а саме скасував постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та закрив провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 цього Кодексу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Указане рішення на її думку є необ`єктивним і таким, що свідчить про упередженість та необ`єктивність судді Стана І. В. і в даній справі.
Заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_1 та адвоката Цебрика Л. В. щодо заявленого відводу, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку про те, що заява потерпілої ОСОБА_1 про відвід судді Стана І.В. задоволенню не підлягає з таких підстав.
При розгляді заяви ОСОБА_1 про відвід апеляційний суд зважає на те, що хоча за змістом ст. 7 КУпАП вирішення питань притягнення особи до адміністративної відповідальності по аналогії заборонено, тобто унеможливлює застосування по аналогії норм, що встановлюють протиправність суспільної поведінки, проте немає жодних обмежень на застосування аналогії при застосуванні норм процесуального характеру.
Відповідно до ст. ст. 2, 246 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, як і провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється згідно з цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до п. 5.2. Засад використання автоматизованої системи документообігу Закарпатського апеляційного суду відвід, самовідвід судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення розглядає і вирішує той суддя, в провадженні якого перебуває справа.
Оскільки забезпечення права на справедливий суд є основним завданням суду та прямо гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо заявленого потерпілою ОСОБА_1 відводу, застосувати норми КПК України, які регулють вирішення відводів та самовідводів у кримінальному провадженні.
Так, положеннями статей 75, 76 КПК України передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в розгляді кримінального провадження.
Пунктом 4 статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості.
Доводи, на які посилається ОСОБА_1 , щодо задоволення яких не заперечував адвокат Цебрик Л. В., як на підстави для відводу судді Стана І. В., апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки такі не підтверджені будь-якими доказами та оскільки такі будь-яким чином не свідчать про особисту зацікавленість судді у результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , а відтак і про упередженість чи необ`єктивність судді Стана І. В. у цій справі.
Апеляційний суд вважає, що передбачених чинним законодавством, у тому числі й ст. ст. 75, 76 КПК України, підстав для відводу судді Стана І. В. немає і на такі не посилалася ОСОБА_1 та адвокат Цебрик Л. В., даючи пояснення з підстав заявленого судді Стану І. В. відводу.
При оцінці доводів заяви та прийнятті рішення, апеляційний суд також бере до уваги те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що суддя Стан І. В. є упередженим чи необ`єктивним у даній справі, а наведені ОСОБА_1 доводи, щодо задоволення яких не заперечував адвокат Цебрик Л. В. не являються обґрунтованою та вмотивованою підставою для відводу судді Стана І. В..
На наявність будь-яких інших даних, які би давали підстави вважати, що суддя ОСОБА_3 буде упередженим та необ`єктивним при розгляді справи щодо ОСОБА_2 , а також про зацікавленість судді у результатах її розгляду, - учасники судового розгляду не вказували.
Беручи до уваги вищенаведене, апеляційний суд вважає, що передбачені законодавством, у тому числі й ст. ст. 75, 76 КПК України, обставини для відводу судді Стана І. В. у даній справі відсутні, у зв`язку з чим, заява ОСОБА_1 , щодо задоволення якої не заперечував адвокат Цебрик Л. В., про відвід задоволенню не підлягає.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні відводу судді Стана І. В. береться до уваги і те, що: відповідно до ст. 30 КПК України відмова у здійсненні правосуддя не допускається; необґрунтовані задоволення відводів чи самовідводів у будь-якій справі є неприпустимими, оскільки може свідчити про ухилення від розгляду справи, що є порушенням правил суддівської етики та порочить звання судді, а також підриває авторитет суду та судової влади в цілому; необґрунтовані заяви про відвід судді можуть розцінюватися як тиск на суд та зловживання правом на заявлення відводів.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя І. В. Стан