Справа № 712/3197/21
Провадження №3/932/1253/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Черкаського районного управління ГУНП в Черкаській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , працюючого директором «Гараж», про притягнення до адміністративної відповідальності ч.1 ст.44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №356227 від 10.03.2021р., 10.03.2021 близько 00:37 год. за адресою: м. Черкаси, вул. О.Дашкевича, 19 в м. Черкаси в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_1 порушив умови карантину, а саме вимоги п.п. 12 п.2 постанови КМУ №1236, зі змінами.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення SMS повідомлення, про що свідчить довідка з відміткою «доставлено», клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надавав. За таких обставин на підставі ст. 268 КУпАП, суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

Розглянувши матеріали справи, суддя вважає, необхідним справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП провадженням закрити з наступних підстав.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст.44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Тобто, відповідальність за порушення вимог щодо заборони роботи суб`єктів господарювання, які приймають відвідувачів можуть нести суб`єкти господарювання чи уповноважені ними особи.

Стаття 251 зазначає, що доказами по справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст.256 КУпАП, в якому має бути зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Всупереч вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення. не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а саме: не зазначено у чому полягає порушення умов карантину, зокрема не викладено суті порушення за статтею КУпАП, а зазначено лише про вчинення ОСОБА_1 порушення вимог постанови КМ України № 1236.

Об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 є уповноваженою особою (директором) чи суб`єктом господарювання закладу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в матеріалах справи відсутні .

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Крім того, суддя звертає увагу, на той факт, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом по справі та обвинувачення не може ґрунтуватись лише адміністративним протоколом, без інших належних та допустимих доказів скоєння адміністративного правопорушення.

Суддя критично ставиться до рапорту працівника поліції, який доданий до протоколу, оскільки він не може бути визнаний доказом підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення. Рапорт є внутрішнім документом та не може слугувати доказом по справі, оскільки механізм складання рапорту не врегульований законодавцем, складається у вільній формі, тому не відображає всіх необхідних відомостей для судового провадження, та в ньому відсутні джерела отримання інформації, у зв`язку із чим, не може бути доказом у розумінні ст.251 КУпАП.

Долучені до матеріалів справи письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , суддя не може узяти до уваги, в якості доказів, оскільки дані пояснення не містять дати та часу їх відібрання, що позбавляє суд встановити, що вони відібрані саме в день правопорушення, і які б достовірно свідчили про факт, який міститься в протоколі про адміністративне правопрушення.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться у межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Таким чином в матеріалах справи відсутні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

На підставі викладеного суд вважає необхідним провадження про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Керуючись ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Соснівського районного

суду м Черкаси О.І.Кончина