САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/1444/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.05.2021 року Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Румянцев О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 23.02.2021 о 16 год. 40 хв. м. Дніпро, вул. Томська, 292, керував транспортним засобом Chery Eastar, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, порушення мови. Водію у встановленому законом порядку запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі КП «ОМПЦЛЗС» ДОР, на місці за допомогою газоаналізатора «Drager», на що водій відмовився. Чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вказаному адміністративному правопорушенні не визнав в повному обсязі, пояснив, що був тверезий, алкогольні напої не вживав, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, бо йому відмовили пройти огляд на місці. Протокол підписував у авто патрульних, свідків не було.

Адвокат Маркело Л.В. заявив клопотання про закриття справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, зауваживши, що співробітниками патрульної поліції було порушено порядок направляння на огляд водія та допущенні порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Вважає докази неналежними.

Вислухавши доводи учасників судового засідання та дослідивши подані суду матеріали, суддя приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку встановленим законом.

Відповідно до ст.9 ч.1 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Так, ОСОБА_1 було роз`яснено суть його обвинувачення та права, як особи, відносно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, про що свідчить підпис ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення. Жодних заперечень чи зауважень від останнього при складанні протоколу не надходило.

Згідно п. 2.8. «Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» Протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках. Другий примірник протоколу під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності. Так стороною захисту на надано суду другий примірник протоколу, який міг підтвердити обставини, що в протокол були внесені відомості після його оформлення, а саме дописані відомості щодо додатків до протоколу.

Порядок дорожнього руху на території України регламентовано відповідно до Закону України «Про дорожній рух» № 3353 від 30 червня 1993 року, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року .

Згідно п.1.1 Правил дорожнього руху України вони відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Статтею 14 ЗУ «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ці вимоги ОСОБА_1 порушив.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з відеозаписів з нагрудних камер, оглянутих в судовому засіданні, співробітники патрульної поліції зупинили легковий автомобіль, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , водій мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме суттєве порушення координації рухів та не чітка мова. В подальшому під час спілкування зі співробітниками патрульної поліції водій від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, оскільки водій сам не заперечував факт вживання алкоголю, а саме о 16:45 - «Я сьогодні випив» та о 17:57 «Да, я випив».

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Разом з цим, у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, відеозаписами із нагрудних камер співробітників патрульної поліції, на яких засвідчено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, рапортом працівника поліції та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Враховуючи, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне покарання, вважаю необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, що стосується позиції ОСОБА_1 та адвоката Маркело Л.В. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, то суд вважає, що такій позиції слід дати критичну оцінку, розцінивши її як обраний спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне, оскільки вона повністю спростовується вищенаведеними дослідженими судом доказами по справі.

При призначенні виду та розміру покарання враховуючи ступень його вини, особистість майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя О.П.Румянцев