П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року суддя Черкаського районного суду Черкаської області Суходольський О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від від Відділу поліцейської діяльності №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого водієм маршрутного таксі №159, -

за ч.1 ст.44-3 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 будучи водієм автобуса №159, 01.05.2021 року о 18 годині 58 хвилин здійснював пасажирські перевезення без захисної маски яка закриває ніс та рот, чим порушив п.п.10 п.2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 належним чином викликався, однак не з`явився. Будь-яких клопотань до суду не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі ОСОБА_1 враховуючи, що ст. 268 КУпАП не передбачена обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП. Згідно практики Європейського Суду з прав людини, зокрема Рішення від 03.04.2008р. справа "Пономарьов проти України", сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

Відповідно до пп.10 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно;

Положення ст. 41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, передбачає, що особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, серія ВАБ №355160 від 01.05.2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Дослідивши надані письмові докази, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 допустив зазначені порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

При прийнятті рішення про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , суд враховує обставини, зазначені у ст. 33 КУпАП, а саме: характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан.

Враховуючи обставини, передбачені ст.280 КУпАП, ступінь вини ОСОБА_1 до скоєного, його особу, а також той факт, що від вчиненого правопорушення суспільно-небезпечних наслідків не настало, суд прийшов до висновку, що з огляду на дотримання принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення і заходом державного примусу, про доцільність звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 280, 283 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Провадження в справі №707/1029/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, закрити.

Постанова може бути оскаржена до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: О. М. Суходольський