ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/155/21 Справа № 692/155/21 Категорія: ч.1 ст.172-6 КУпАПГоловуючий у І інстанції Левченко Л. О. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2021 р. Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А. в режимі відео конференції з Драбівським судом Черкаської області, за участю правопорушниці ОСОБА_1 , прокурора Гречаник Р.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 01 березня 2021 року, щодо ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Драбівського районного суду Черкаської області від 01 березня 2021 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , депутата Михайлівської сільської ради Драбівського району Черкаської обл., проживає: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , будучи депутатом Михайлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області та відповідно до підпункту «б» п.1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно подала до Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, оскільки граничний термін подачі був 31.05.2020р., а декларація фактично подана 02.06.2020р., чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 факт подання декларації з порушення встановлених законодавством строків не заперечувала. Пояснила, що на даний час перебуває на пенсії та має 2 групу інвалідності, встановлену довічно. Декларацію не подала вчасно, так як необхідні для підготовки декларації документи отримала з запізненням. Так, довідку з податкових органів отримала 27.05.2020р., а довідку управління ПФУ -01.06.2020р. Заявила клопотання про закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, яке в подальшому просила залишити без розгляду. Також заявила клопотання про закриття провадження по справі в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, яке підтримала. Клопотання обґрунтувала тим, що пояснення щодо обставин скоєння правопорушення вперше працівникам правоохоронних органів надавала в червні 2020р. та вважає, що з цього моменту необхідно рахувати процесуальні строки. Зазначає, що строк накладення стягнення за правопорушення, пов`язані з корупцією становить протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше 2 років з дня його вчинення. Вважає, про працівниками УСР НП в Черкаській області дано неналежні докази в частині копій документів, що посвідчують її особу, хоча факт передачі таких документів працівниками УСР НП в Черкаській області не заперечує. За таких умов просить провадження закрити на підставі ст. 38 КУпАП. Також ОСОБА_1 надала клопотання про звільнення її від сплати судового збору в зв`язку з наявністю інвалідності 2 групи.

Прокурор у судовому засіданні суду першої інстанції зазначив, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, а тому просив притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та призначити міру покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Постановою судді Драбівського районного суду Черкаської області від 01 березня 2021 року, ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Не погодившись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить:

Скасувати Постанову судді Драбівського районного суду від 01 березня 2021 року, про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накладення на неї штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, та закрити провадження у справі.

Зазначає, що вказана постанова є незаконною, такою, що не ґрунтується на матеріалах адміністративного правопорушення та прямо суперечить вимогам чинного законодавства.

Апелянт наголошує, що уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення орган повинен довести, що в діях особи є умисел на несвоєчасне повідомлення, однак, відповідним органом не надано суду жодного доказу на підтвердження в діях ОСОБА_1 умислу, направленого на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , на підтримку апеляційної скарги із зазначених у ній підстав скасування постанови суду, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора про необгрунтованість апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді є необґрунтованою.

Суддя районного суду не вірно встановив фактичні обставини справи, та прийняв необґрунтоване рішення щодо доведеності вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, наданих йому службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині 1 статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 15 травня 2020 року, звернулась до відділення пенсійного фонду про видачу довідки з відомостями про отримання суми пенсії у 2019 році, та суми доходу від земельного паю, для послідуючого внесення даної інформації до щорічної електронної декларації.

Таким чином, ОСОБА_1 , своєчасно, заздалегідь замовила довідки про надання згаданих відомостей в управлінні пенсійного фонду. Однак довідку із пенсійного фонду отримала лише 1 червня 2020 року, що підтверджується вихідним номером на штампі Пенсійного фонду України. Запізнення із видачею довідки з пенсійного фонду було викликано обмеженнями у роботі названої установи через карантин.

Дані докази підтверджуються довідкою про доходи № 7569 3552 9885 2510 від 01.06.2020 року видана пенсіонеру ОСОБА_1 (а.с76), та довідкою з державного реєстру фізичних осіб платників податків видану ОСОБА_1 (а.с.77).

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що в період з 15.05.2020 року по 01.06.2020 року, вона неодноразово зверталась до Пенсійного фонду України про видачу вищевказаної довідки, однак довідку їй видали лише 01.06.2020 року.

З приводу доводів прокурора про те, що ОСОБА_1 мала можливість своєчасно замовити довідку в Пенсійному фонді України, то суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 є особою похилого віку (на момент правопорушення 69 років), є інвалідом II групи, останній проведено операцію з приводу встановлення ендопротезів колінних суглобів та з урахуванням того, що відділення Пенсійного фонду України знаходиться в іншому населеному пункті, ОСОБА_1 об`єктивно позбавлена оперативної можливості пересуватися з будь якою метою, особливо на значну відстань від місця проживання.

Також, суд апеляційної інстанції враховує, що з березня 2020 року в державі було запроваджено карантин, в результаті чого було обмежено роботу підприємств та установ і функціонування транспортної інфраструктури.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 об`єктивно не мала можливості своєчасно подати електронну декларацію.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує доброчесну поведінку ОСОБА_1 з приводу подання електронної декларації. Так, ОСОБА_1 отримала останні необхідні дані для подання декларації з Пенсійного фонду України 01.06.2020 року і вже наступного дня, а саме 02.06.2020 року, нею було подано електрону декларацію.

Враховуючи, що останнім днем подачі декларації в 2020 році, було 31 травня 2020 року, дані Пенсійного фонду України ОСОБА_1 отримала 01.06.2020 року, а подала декларацію 02.06.2020 року, то суд апеляційної інстанції вважає, що остання не мала умислу на несвоєчасне подання електронної декларації, тому не може нести відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі пов`язаного з корупцією, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1 72-6 КУпАП.

За таких обставин, суддя районного суду дійшов до не вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Враховуючи наведені докази і аргументи, оскаржувана постанова судді Драбівського районного суду Черкаської області від 01 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 01 березня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КпАП України скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок