Справа № 654/1181/21
Провадження №3/654/915/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 р. суддя Голопристанського районного суду Херсонської області Данилевський М.А., розглянувши матеріали адміністративної справи відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу серії ДПР18 №156104 від 24 січня 2021 року, ОСОБА_1 о 08.55 годині в с. Нова Збур`ївка по вул. Лікарняна, 27, ОСОБА_1 керував мотоциклом Мінськ-125, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, невиразлива мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння шляхом продування алкотестеру "Драгер" або направитися до медичного закладу «Голопристанська ЦРЛ» відмовився в присутності двох понятих, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП.

В судове засіданні правопорушник не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

За таких обставин суд вважає, що справу можна розглянути без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Зі змісту диспозиції ст. 130 КУпАП, вбачається, що відповідальність за цією статтею наступає за вчинення двох дій, пов`язаних з порушенням ПДР України - це керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та реакцію, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом (водія), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Будь-які дії, перелічені у цій диспозиції утворюють самостійний склад адміністративного правопорушення лише по відношенню до особи, яка безпосередньо керує транспортним засобом (п. 1.10 ПДР України).

Зі змісту Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» випливає, що правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли особа почала рухатись.

Враховуючи викладене, для визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом (водія), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, обов`язковими для доведення у своєму взаємозв`язку та сукупності підлягають наступні обставини:

- законність вимоги щодо проходження медичного огляду на стан сп`яніння;

- дотримання процедурного/процесуального порядку пропозиції проходження медичного огляду на стан сп`яніння;

- факт відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проходження такого медичного огляду;

- а також факт керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом.

В разі недоведеності будь-якої з вищевказаних обставин в діях особи не може бути встановлено склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом вчинення особою адміністративного правопорушення і повинен бути підтвердженим іншими достатніми, допустимими, достовірними та належними доказами, зокрема поясненнями свідків.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність зокрема за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до Розділу ІІ. «Проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затрудженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, (далі - Порядок) огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Пунктом 8 зазначеного Порядку передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суддя дійшов наступних висновків.

Як вбачається з письмових пояснень, доданих до протоколу, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі. Натомість, пояснення написані інспектором поліції, є однотипними, в поясненнях зазначено, що ОСОБА_1 керував т/з Мінськ-125.

Під час підготовки справи для розгляду з метою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи судом матеріали справи поверталися для належного оформлення до органів поліції, оскільки в матеріалах справи були відсутні докази (та взагалі посилання на це в протоколі) скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 протягом року, за що він притягався до адміністративної відповідальності.

Згідно відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, ОСОБА_1 котив мотоцикл Мінськ по вулиці, натомість двигун транспортного засобу не працював, а ОСОБА_1 за кермом не перебував. Переглядом відеозапису встановлено, що візуально ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, на відео стверджує, що не керував мотоциклом, оскільки він перебуває в неробочому стані, свідки події були запрошені працівниками поліції вже після того, як почалося оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами «поза розумним сумнівом».

Суддею, отримані матеріали з поліції, 11.03.2021 повернуті для належного оформлення, які знов надійшли до суду 12.05.2021, тобто поза межами трирічного строку складання протоколу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч.2 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно з п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк, передбачений ст.38 КУпАП.

На момент розгляду справи закінчився тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, тому, відповідно до п.7 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 38, 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

На постанову суду протягом десяти днів з моменту винесення може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду через Голопристанський районний суд Херсонської області.

Суддя М. А. Данилевський