Справа №766/4335/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2021 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Зими А.Б.

розглянувши матеріали, які надійшли з Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області, про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Комишани м. Херсон, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу серії ВАЮБ №584299 ОСОБА_1 26.02.2021 ухилилася від виконання батьківських обов`язків по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 04.02.2021 в навчальному закладі образив однокласника, внаслідок чого був зірваний урок.

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП, як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітньої дочки.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала. Дала показання про те, що 04.02.2021 її син ОСОБА_3 не бив. Після уроків вони знаходились в класі і чекали закінчення навчального часу, вчителя в класі не було, як і не проводився жоден урок. Несподівано ОСОБА_4 вскочив та вибіг з класу, хоча в його бік ніхто нічого не говорив та не ображав.

Зазначила, що коли відбувалось засідання комісії в школі по заявлених матір`ю ОСОБА_4 фактах, то дітей ніхто не слухав і не дозволяв говорити правду, а тому матеріали справи щодо неї необ`єктивні.

Так вина ОСОБА_1 згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 584299 від 26.02.2021, в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме: ухилення від виконання батьківських обов`язків по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 04.02.2021 в навчальному закладі образив однокласника, внаслідок чого був зірваний урок;

- письмовою заявою ОСОБА_5 , мами учня 8-в класу ОСОБА_6 від 08.02.2020, яка звернулась до керівництва школи в зв`язку з булінгом щодо її дитини ОСОБА_6 , який на її думку потерпає від його однокласника ОСОБА_7 . Крім того свідок ОСОБА_5 під час судового розгляду пояснила, що її син протягом декількох років потерпає від знущань з боку ОСОБА_7 . Може вдарити, може кинути його портфель, принижує словесно. 04.02.2021 відбувся конфлікт, про який вона вирішила повідомити адміністрацію школи, подавши скаргу, оскільки останній конфлікт вже перейшов межі. Син навіть декілька днів був пригнічений і не хотів розповідати, що відбулось. 04.02.2021 ОСОБА_4 повернувся зі школи заплаканий і лише сказав, що ОСОБА_8 в черговий раз його ображав. Вона запропонувала синові написати на листочку паперу, що відбулось. Коли син все написав, то попросив прочитати, коли піде з дому. Прочитавши вона дуже засмутилась, оскільки зміст записки був дуже принизливим. Вважає,що подібні систематичні дії ОСОБА_8 слід припинити.

- поданням директора Комишанської загальноосвітньої школи №26 ОСОБА_9 від 13.02.2021, яким адміністрація школи доводить до відома Управління освіти Херсонської міської ради, що 08.02.2021 надійшла заява від ОСОБА_5 , мами учня 8-в класу ОСОБА_6 про булінг щодо її дитини зі сторони його однокласника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- протоколом №1 засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) Комишанської загальноосвітньої школи №26, яким визнано факт боулінгу, як такий, що відбувся, ухвалено забезпечити психологічну реабілітацію ОСОБА_6 ОСОБА_10 переведено на дистанційне навчання. ОСОБА_1 матері ОСОБА_10 рекомендовано посилити контроль за вихованням сина;

- характеристикою директора та класного керівника Комишанської загальноосвітньої школи №26, згідно якої ОСОБА_2 , 2007 року народження, має запальний характер, часто вирішує стосунки з однокласниками із застосуванням сили. Має не багато друзів, але підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Потрапляє під вплив інших учнів, які порушують дисципліну.

Допитаний судом свідок ОСОБА_11 дав показання про те, що він є класним керівником в класі, де навчаються ОСОБА_3 та ОСОБА_12 . Події, які мали місце 04.02.2021 відбувались вже після закінчення уроків. Про те, що саме відбулось йому стало відомо зі слів інших дітей, які повідомили, що ОСОБА_8 ображав ОСОБА_4 і той розплакався та пішов додому. Мати останнього написала скаргу, тому довелось ініціювати проведення розслідування факту булінгу щодо ОСОБА_4 . Йому також відомо, що ОСОБА_8 протягом тривалого часу ображає ОСОБА_4 , між ними неодноразово відбувались сварки. І він, і діти з класу знають, що між хлопцями конфлікт. Чи зривав ОСОБА_8 04.02.2021 урок він точно не знає, але знаючи його характер це не виключено.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вона являється соціальним педагогом школи №26. В силу своїх обов`язків їй відомо, що 04.02.2021 ОСОБА_3 ображав ОСОБА_14 . Це відбувалось на перерві, перед уроком. Аналогічні конфлікти відбувались вже не вперше, тому мати ОСОБА_4 написала скаргу і вони проводили розслідування факту булінгу. Всі встановлені обставини, викладені в протоколі засідання комісії з розгляду випадків булінгу Комишанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №26. Також 04.02.2021 ОСОБА_8 зірвав урок в школі. До поліції адміністрація школи звернулась саме через факт булінгу, оскільки як таких претензій до ОСОБА_1 щодо виконання батьківських обов`язків немає.

Оцінюючи факти, встановлені особою уповноваженою на складання протоколу та судом під час судового розгляду, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, за ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, кваліфікуючою ознакою правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП є ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Тобто при складанні протоколу уповноважена особа повинна встановити, від виконання яких саме обов`язків по відношенню до дітей ухиляються батьки.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків. Отже, диспозиція цієї статті є бланкетною (відсилочною), не конкретизованою, а такою, що скеровує до норм законодавства України, які регулюють обов?язки батьків по відношенню до дітей.

Так відповідно до частин 1-3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім?ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров?я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001

№2402-III батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Отже, можна зробити висновок, що об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, а об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає в діях, пов`язаних з ухиленням від виконання покладених на батьків обов`язків, передбачених вищезазначеними нормами.

Тому під час складання протоколу та формулювання обвинувачення, встановленню та доведенню підлягають конкретні дії (бездіяльність), пов`язаних з невиконанням покладених на батьків обов`язків щодо неповнолітніх дітей.

З досліджених судом доказів зробити висновок про те, що ОСОБА_1 неналежно виконує щодо свого сина батьківські обов?язки неможливо, оскільки матеріали справи свідчать лише щодо факту булінгу (булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, вчинене малолітньою особою) зі сторони ОСОБА_7 по відношенню до ОСОБА_14 , за що передбачена відповідальність за ст. 173-4 КУпАП. Проте порушення вказаної норми ОСОБА_1 інкриміновано не було, а суд за правилами КУпАП позбавлений права на перекваліфікацію дій винної особи.

Крім того, слід зауважити таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Зі змісту ж протоколу щодо ОСОБА_1 вбачається, що нею правопорушення було вчинено 26.02.2021, проте ОСОБА_3 зірвав урок та знущався над однокласником 04.02.2021. У той же час інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення, за формулюванням викладеним у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, не є триваючим, а відповідно дата складання протоколу з датою вчинення правопорушення співпадати не можуть.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що особою уповноваженою на складання протоколу час вчинення правопорушення встановлено не було, а суть адміністративного правопорушення (враховуючи показання свідків) встановлена із суперечностями та не відповідає дійсним подіям, які мали місце 04.02.2021.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Також суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 184 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 184, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Л.В. Валігурська