Справа № 462/1375/21 Головуючий у 1 інстанції: Мруць С.І.
Провадження № 33/811/800/21 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника потерпілого адвоката Петрика Бориса Федоровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Петрика Бориса Федоровича на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 30 березня 2021 року про закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,, до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у зв`язку з з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

в с т а н о в и в :

цією постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1, ч.1, ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №197861, ОСОБА_1 28 лютого 2021 року о 16 год. 30 хв. в м.Львів, вул. Стрийська вул. Рубчака, керуючи автомобілем «Renault Zoe» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, чим порушив вимоги п. 2.3 б); 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Петрик Б.Ф. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суду м. Львова від 30 березня 2021 року, скасувати зазначену постанову, та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги покликається на те, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови в зв`язку з неправильним застосуванням норм процесуального права.

Вказує, що постановляючи рішення про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, суд порушив норми процесуального права, розглянувши справу за відсутності сторони потерпілого, якими було направлено на адресу суду клопотання про відкладення судового засідання, що призвело до порушення його права на участь в судовому розгляді, а й до одностороннього і неповного зсування обставин механізму розвитку ДТП і як наслідок постановлення незаконного рішення, яке не базується на наявних в справі матеріалах.

Наголошує, що суд в справі щодо дій ОСОБА_1 не мав права посилатися як на доказ його невинуватості, а тим більше як на спростування пояснень потерпілого на фактичні дані викладені в протоколі щодо останнього, тим більше, що рішення по справі відносно ОСОБА_2 не було предметом розгляду і рішення щодо нього станом на 30.03.2021 року не було прийнято.

Стверджує, що суд не звернув увагу на пояснення ОСОБА_1 , які на думку, апелянта, вказують на визначальну обставину, яка стала необхідною умовою виникнення ДТП, а саме: «після того, як автомобіль Опель Віваро перелаштувався, на переконання ОСОБА_4 з порушенням ПДР, він зупинився повністю, як пояснив водій цього авто, оскільки він не місцевий і не орієнтувався на даному світлофорі.

Звертає увагу, що водій ОСОБА_2 не є місцевим жителем, то він мусив призупинитися на перехресті щоб упевнитися в безпечності свого подальшого руху прямо. Вказує, що пошкодження які отримали транспортні засоби в результаті зіткнення свідчать, що мало місце попутне, позацентрове зіткнення під кутом 0 градусів з контактуванням в первинний момент ДТП передньої лівої частини автомобіля «Опель Віваро», тобто в момент зіткнення автомобіль «Рено» слідував в попутному напрямку за автомобілем «Опель Віваро», як і не змінював напрямку свого руху, про що свідчить наявний нульовий кут зіткнення.

Крім цього, апелянт просить дослідити ряд нових доказів, які потерпілий не міг надати місцевому суду, оскільки клопотання про перенесення судового засідання в зв`язку з неможливістю прибути з причин карантинних обмежень, не було враховано судом, а тому ненадання їх місцевому суду є обґрунтованим.

На переконання апелянта, з врахуванням наведених ним доводів, водій ОСОБА_1 при умові дотримання вимог ПДР України мав можливість в повній мірі спостерігати за рухом транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , належно оцінювати всі його маневри і своєчасно реагувати на них з метою попередження настання негативних наслідків.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження адвокат Петрик Б.Ф. покликається на те, що розгляд справи відбувся без участі потерпілого, оскільки судом не було враховано клопотання про відкладення судового засідання, що позбавило можливості скористатися процесуальними правами потерпілого та подати докази. Про наявність оскаржуваної постанови від 30.03.2021 року апелянту стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень, а вже 09.04.2021 була надіслана апеляційна скарга на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 30 березня 2021 року.

Заслухавши представника потерпілого адвоката Петрика Б.Ф., який підтримав подану апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу заперечив, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Матеріалами справи підтверджуються доводи представника потерпілого ОСОБА_5 , щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення застосовується до осіб, які як учасники дорожнього руху порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 в повній мірі даної вимоги закону дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, всупереч покликань в апеляційній скарзі, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У відповідності до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально вивчивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та правомірно, прийняв рішення про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Так, закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, судом було повно та об`єктивно досліджено докази, що містяться в матеріалах справи, а також заслухано пояснення ОСОБА_1 , досліджено протокол про адміністративне правопорушення серія ААБ №197861, копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №267060, схему з місця ДТП, місце зіткнення та розміщення транспортних засобів, а також пошкодження транспортних засобів, письмові пояснення учасників ДТП, та досліджено інші докази у справі.

Апеляцыйний суд погоджується із критичною оцінкою наявних в матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_2 , в частині руху на автомобілі «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_2 у правій смузі, оскільки такі не відповідають копії протоколу серія ДПР18 №267060 від 28.02.2021 року складеного відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП наявного в матеріалах справи, згідно якого водій ОСОБА_2 під час перестроювання з лівої смуги руху в праву не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоду і небезпеку іншим учасникам руху, не дав дорогу автомобілю «Renault Zoe» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку.

Суддя місцевого суду дослідивши матеріали справи вірно встановив, що в діях водія ОСОБА_1 не вбачається порушення п.п. 2.3 б); 13.1 ПДР України, вина ОСОБА_1 не доведена зібраними по справі доказами, а відтак у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

Враховуючи викладене, з огляду на обставини дорожньо-транспортної пригоди, із правильністю цього висновку погоджується і суддя апеляційного суду.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Аналізуючи висновок судді місцевого суду про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя суду апеляційної інстанції вважає його достатньою мірою обґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини події, оцінивши зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, апеляційним судом не встановлено порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3 б); 13.1 Правил дорожнього руху України, що виключає об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Доданий до апеляційної інстанції висновок експерта Львівського НДІСЕ №1393 від 05.04.2020 року, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки він складений без додержання вимог ст. 273 КУпАП, не за дорученням органу чи посадової особи, в провадженні яких знаходилась справа, а тому відсутні підстави для прийняття цього висновку як належного доказу у справі.

Щодо доводів апелянта про те, що судом першої інстанції не було встановлено всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а обставини, які суд встановив не відповідають дійсності та не підтверджується належними і допустимими доказами у справі, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суддя першої інстанції врахував та вказав у постанові усі зазначені в матеріалах справи докази.

По справі всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано обставини при яких сталася дана дорожня пригода. Порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи суддею місцевого суду, які тягнули б за собою скасування постанови, про що зазначено в апеляційній скарзі, не встановлено.

Доводи наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновок суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому апеляційний суд вважає подану у справі апеляційну скаргу необґрунтованою, та не вбачає підстав для скасування постанови судді Залізничного районного суду м. Львова від 30 березня 2021 року, яку вважає законною та обґрунтованою.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст.294 КУпАП , апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

поновити представнику потерпілого ОСОБА_2 адвокату Петрику Борису Федоровичу строк апеляційного оскарження постанови судді Залізничного районного суду м. Львова від 30 березня 2021 року.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 30 березня 2021 року, про закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Петрика Бориса Федоровича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк