ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/732/21 Справа № 210/565/21 Суддя у 1-й інстанції - Чайкіна О. В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. на користь держави та стягнуто судовий збір у розмірі 454,00 грн.,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, Голуба С.О.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 квітня 2021 року водій ОСОБА_1 25 січня 2021 року о 12.10 год., керуючи т.з. Opel Zafira Tourer, н.з. НОМЕР_1 , в м. Кривому Розі по вул. Соборності біля буд. 35, не врахував дорожню обстановку під час об`їзду перешкоди у вигляді припаркованого т.з. Chevrolet Aveo, н.з. НОМЕР_2 , під час руху заднім ходом не переконався у безпечності руху для інших учасників дорожнього руху, в наслідок чого скоїв наїзд на вище вказаний автомобіль. Внаслідок ДТП авто отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки, постраждалі у ДТП відсутні. ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.п. 2.3б, 10.9 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, 25 січня 2021 року о 12.10 год. в м. Кривому Розі по вул. Соборності біля буд. 35 водій ОСОБА_1 , будучи причетним до ДТП, місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що показання свідків та поліцейського, які були надані у судовому засіданні, не відповідають тим, що зазначені у постанові. Зазначає, що судом не було встановлено, які саме пошкодження були спричинені в результаті ДТП та чи були вони спричинені взагалі. Вказує, що судом безпідставно відмовлено у задоволенні клопотань про призначення судово-трасологічної експертизи, про призначення судово-автотехнічної експертизи, про допит свідка ОСОБА_2 та експерта Чивчиш О.П. Вважає, що судом безпідставно не враховано показання ОСОБА_3 .

Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Адміністративним порушенням відповідно до ст. 124 КУпАП визначається порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому положеннями п. 2.3 б Правил дорожнього руху України передбачено, що Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно вимог п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Крім того, адміністративним порушенням відповідно до ст. 122-4 КУпАП визначається залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Викладене узгоджується з положеннями п. 2.10 ПДР України, відповідно до якого у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: a) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції у відповідності до вищезазначених вимог закону належним чином з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах ДТП, а саме: протоколах про адміністративне правопорушення, складених уповноваженими особами з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; схемою місця ДТП від 25 січня 2021 року з фототаблицями, на яких зафіксовано розташування припаркованих автомобілів Opel Zafira Tourer, н.з. НОМЕР_1 , та Chevrolet Aveo, н.з. НОМЕР_2 , а також виявлені пошкодження та їх розташування; відеозаписом з бодікамери поліцейських, з якого слідує, що ОСОБА_1 під час складання протоколів про адміністративне правопорушення не повідомляє, що транспортним засобом керувала його донька та саме вона допустила зіткнення; наданими у суді першої інстанції поясненнями свідка ОСОБА_4 , який був очевидцем того, як автомобіль Opel Zafira Tourer, н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку під час руху заднім ходом та допустив зіткнення з припаркованим автомобілем Chevrolet Aveo, н.з. НОМЕР_2 , після чого зник у невідомому напрямку; наданими у суді першої інстанції поясненнями поліцейського ОСОБА_5 , допитаного в якості свідка, який складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП;а також іншими наявними доказами у справі.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт наявності в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин ДТП, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, а також пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , допитаних у суді першої інстанції в якості свідків, по справі не вбачається.

З матеріалів справи слідує, що дії працівників поліції повністю відповідали приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Твердження ОСОБА_1 про те, що показання свідків та поліцейського, які були надані у судовому засіданні, не відповідають тим, що зазначені у постанові, не відповідають дійсності. У судовому рішенні суд не має дослівно відтворювати усні показання осіб, а має викласти дані, що встановлені при дослідженні та оцінці доказів, та які саме обставини, встановлено з цих доказів, і ці вимоги процесуального закону суд виконав у повній мірі.

Всупереч доводам в апеляційній скарзі судом першої інстанції було встановлено, які саме пошкодження були спричинені в результаті ДТП та чи були вони спричинені взагалі.

Так, суд першої інстанції зазначив, що схемою місця ДТП від 25 січня 2021 року з фототаблицями зафіксовано розташування припаркованих автомобілів Opel Zafira Tourer, н.з. НОМЕР_1 , та Chevrolet Aveo, н.з. НОМЕР_2 , а також виявлені пошкодження та їх розташування. Крім того, характер та місце розташування пошкоджень вбачається із відеозапису з бодікамер поліцейських, які оглядали транспортні засоби під час складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Судом першої інстанції обгрунтовано не взято до уваги показання свідка ОСОБА_3 , яка є рідною донькою ОСОБА_1 , та оцінено їх критично, оскільки вони суперечать письмовим доказам і показанням свідка ОСОБА_4 , який був очевидцем дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, дана обставина не була повідомлена працівникам поліції під час складання протоколів про адміністративні правопорушення, що вбачається з відеозаписів з бодікамер. А тому суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку, що вказані показання спрямовані, зокрема, на уникнення від адміністративної відповідальності близької особи та небажанням настання негативних наслідків.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотань про призначення судово-трасологічної експертизи, про призначення судово-автотехнічної експертизи, про допит свідка ОСОБА_2 та експерта Чивчиш О.П., то вони є безпідставними, оскільки суд першої інстанції у відповідності до вимог закону розглянув зазначене клопотання, заслухав думку учасників провадження та в оскаржуваній постанові з обгрунтуванням зазначив причини відмови в задоволенні зазначених клопотань.

При цьому, на переконання апеляційного суду, сукупності наявних в матеріалах справи доказів достатньо для доведення поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Та обставина, що поліцейські та суд по-іншому оцінюють докази, порівняно з оцінкою їх ОСОБА_1 , не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду.

Сукупність досліджених в суді першої інстанції доказів підтверджує, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, які виразилися у порушенні учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також залишенні водієм транспортного засобу місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

З огляду на те, що вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин справи про адміністративні правопорушення, не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду.

Таким чином, твердження ОСОБА_1 про недоведеність його винуватості у зазначеному правопорушенні, а також доводи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, належно перевірялися в судовому засіданні й обгрунтовано визнані безпідставними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

З огляду на зазначене викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинені правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КупАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот