КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/2691/2021
Категорія: ст.44-3 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

8 червня 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шахова О.В., за участю захисника ОСОБА_1 - Полтавської Наталії Віталіївни, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - Полтавської Наталії Віталіївни на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 8 лютого 2021 року,

в с т а н о в и л а :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., стягнуто з нього на користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - Полтавська Н.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 березня 2021 року та прийняти нову, якою звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП про адміністративне правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду зазначала, що 24.03.2021 вона звернулася з апеляційною скаргою.

12.04.2021 постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Полтавської Н.В. повернуто.

Вдруге апеляційна скарга на оскаржувану постанову подана 14.04.2021.

А тому вважає, що строк на оскарження постанови суду першої інстанції пропущено з поважних причин.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник ОСОБА_1. вказала, що суд першої інстанції віднісся формально до розгляду справи, не врахував та не встановив усі обставини вчиненого правопорушення при винесенні постанови та призначенні покарання, не врахував пояснень ОСОБА_1 .

Вказує, що його дії не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, вказане порушення не потягло за собою будь-яких наслідків, що негативно вплинуло на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, внаслідок всіх конкретних обставин, воно не відповідало тій суспільній небезпеці, яка є типовою для цього виду правопорушення.

Крім того, зазначила, що раніше ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягався, а тому відповідно до ст. 22 КУпАП вважає вказане правопорушення малозначним.

До того ж , штраф в розмірі 17 000,00 грн. є завеликим фінансовим тягарем для ОСОБА_1 , оскільки його заробітна плата за період з серпня 2020 року по 01.01.2021 складає 24 647,05 грн.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - Полтавської Н.В., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 44- 3 КУпАП встановлена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Відповідно до п.п.10 п. 2 Постанови КМУ від 19.12.2020 № 1236, на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в адміністративному матеріалі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 118759 від 25.01.2021, згідно якого 25.01.2021 ОСОБА_1 о 08 год. 55 хв. за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Петропавлівська Борщагівка, керував автобусом «РУТА 22», девжавний номер НОМЕР_1 , під час руху на даній ділянці дороги перевозив пасажирів у кількості, більшій ніж кількість місць для сидіння, що передбачено технічною характеристикою транспортного засобу, визначеною в реєстраційних документах на транспортний засіб НОМЕР_2 на 10 пасажирів, чим порушив п.п.10 п. 2 постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236 (ас.1); рапортом поліцейського УПП у місті Києві Департаменту патрульної поліції (а.с. 2); інформаційною довідкою про транспортний засіб «Рута 22» (ас.3), фотографією, доданою до матеріалів справи (а.с. 4).

Досліджені під час розгляду справи докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості, а отже підтверджують факт здійснення ОСОБА_1 регулярних перевезень пасажирів у кількості, більшій ніж кількість місць для сидіння, що передбачено технічною характеристикою транспортного засобу та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Проте, вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, майновий стан, позитивну характеристику з місця працевлаштування, а також ті обставини, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, відсутність тяжких наслідків вчиненого, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а постанова судді першої інстанції - скасуванню із закриттям провадження у справі.

Причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 березня 2021 року є поважними, з огляду на що клопотання захисника ОСОБА_1. про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задовленню.

Керуючись ст. 22, 284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

Клопотання захисника ОСОБА_1 - Полтавської Наталії Віталіївнипро поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 березня 2021 року задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 березня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Полтавської Наталії Віталіївни задовольнити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі - закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Шахова

Головуючий у першій інстанції - Омельченко М.М.