Провадження № 3/679/354/2021
Справа № 679/634/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2021 року м. Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Гавриленко О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Нетішинським МВ від 07 вересня 2000 року, проживаючого на АДРЕСА_1 , за ст.173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №224100 від 30 квітня 2021 року, того ж числа приблизно о 12 годині 06 хвилин ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , погрожував словами нецензурної лайки та фізичною розправою для своїх сусідів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , образливо до них чіплявся, чим вчинив хуліганство.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у інкримінованому йому правопорушенні не визнав та пояснив, що оскільки сусіди постійно порушують порядок добросусідства, зокрема, шумлять в нічну пору доби та влаштовують постійно «п`яні вечоринки», то він може зробити їм лише зауваження, проте ніколи не погрожував для них фізичною розправою. Зауважив також ОСОБА_1 та тому, що в нього є чотиримісячна дитина, яка через поведінку сусідів не може, а ні вдень, а ні вночі спокійно спати, а також розвиватись. 30 квітня 2021 року в черговий раз сусіди голосно шуміли, а тому він для них зробив зауваження, оскільки його дитини не могла заснути.

Заслухавши ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Як слідує зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт другий статті 6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист.

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Вирішуючи справу, суддя виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Крім того, при ухваленні рішення суд враховує, що у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме інспектор поліції, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Приписи статті 173 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №224100 від 30 квітня 2021 року, того ж числа приблизно о 12 годині 06 хвилин ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , погрожував словами нецензурної лайки та фізичною розправою для своїх сусідів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , образливо до них чіплявся, чим вчинив хуліганство.

Поряд з цим, диспозицією ст. 173 КУпАП передбачено наслідки за вчинення хуліганських дій, як порушення громадського порядку і спокій громадян.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення АПР18 №224100 від 30 квітня 2021 року не зазначена об`єктивна сторона правопорушення, а саме порушення громадського порядку і спокій громадян, що є обов`язковою складовою складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності, закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ.

Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві.

На переконання судді, дії ОСОБА_1 були зумовлені обуренням, яке було спричинене неправильними, як він вважав, діями сусідів, але при цьому громадський порядок і спокій громадян порушено не було.

Наявні в матеріалах справи рапорт працівника поліції від 27 квітня 2021 року, наданий працівниками поліції, як доказ на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, підтверджують лише факт звернення ОСОБА_5 до Відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області з приводу конфлікту між сусідами, який виник з приводу пошкодження майна.

Будь-які інші докази, які містять фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю підтвердила пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Надаючи оцінку показам означеного свідка, то на переконання судді, такі лише підтверджують те, що між ОСОБА_1 та сусідами виник конфлікт, який має приватний характер і не підтверджують те, що ОСОБА_1 своїми діями порушив громадський порядок та спокій громадян.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, хоча були повідомлені про судове засідання.

Крім того, порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №224100 від 30 квітня 2021 року, є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення (ст. 254 і 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі кваліфікацію адміністративного правопорушення, фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, виходячи з вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП, оцінивши обставини справи та надані докази, суддя приходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, і на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі слід закрити.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Гавриленко