ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1053/21 Номер провадження 33/814/386/21Головуючий у 1-й інстанції Калько О. С. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М.,

за участі:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

захисника Кошелева Д.К.

при секретарі: Ряднині І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кошелева Дениса Костянтиновича, що діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 06 травня 2021 року,

у с т а н о в и л а:

Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 06 травня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 30 годин громадських робіт. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив Кошелев Д.К., який діє в інтересах ОСОБА_1 посилаючись на те, що вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги пояснював, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає.

Вказував, що ні протокол, ні додані до нього матеріали та матеріали адміністративної справи не містять будь яких даних про те, яка шкода була завдана психічному здоров`ю ОСОБА_2 , не вказано чи проводилось безпосереднє обстеження потерпілої лікарем-психологом, тобто не вказано ознаки, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Зазначав, що лише зі слів ОСОБА_2 наданих під час розгляду в суді та зі змісту протоколу встановлено, що внаслідок дій ОСОБА_1 було вчинено домашнє насильство психологічного характеру, при цьому протокол не містить відомостей, яка саме шкода була, чи могла бути завдана потерпілій, оскільки вчинення домашнього насильства, внаслідок якого не була і не могла бути заподіяна шкода, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Ураховуючи викладене, прохав скасувати постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 06 травня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та закрити провадження у справі.

Заслухавши осіб, що приймали участь в розгляді адміністративної справи, вивчивши матеріали справи приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №018421 від 15 лютого 2021 року складеного ДОП СП Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Місаном А.Р., ОСОБА_1 11 лютого 2021 року близько 07:20 год. на зупинці громадського транспорту за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої співмешканки гр. ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: лаявся в її адресу нецензурною лайкою, хапав за одяг, погрожував, чим завдав шкоду її психічному здоров`ю, вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що 11 лютого 2021 року близько 07:20 год. ОСОБА_1 перешкоджав ОСОБА_2 , потрапити у громадський транспорт, хапав за руки, погрожував, чекав її біля навчально-виховного комплексу, де працює остання, коли вона вийшла з громадського транспорту, хватав її за руки.

Згідно пояснень ОСОБА_2 встановлено, що тривалий час вона із ОСОБА_1 перебувала в сімейно-шлюбних відносинах, після чого вони були припинені. Останній не міг змиритися з цим та намагався знову завоювати її прихильність та увагу. Він дарував їй подарунки, від яких вона відмовлялася, намагався зустрітися але при цьому був надто наполегливим та погрожував їй, в разі її відмови. Фактично ним була створена атмосфера по її місцю проживання та її дитини, що вони боялися самі проживати в квартирі. Вона зверталася до БО «Світло надії» де їй надали необхідну допомогу в тому числі і психологічну.

11 лютого 2021 року ОСОБА_1 намагався перешкодити їй сісти у громадський транспорт, хватав за руки, на ґрунті ревнощів нецензурно лаявся та погрожував.

Разом з тим матеріали справи не містять будь-яких доказів звернення потерпілої гр. ОСОБА_2 до медичних чи спецустанов, чи надання їй медичної допомоги, в результаті завданої гр. ОСОБА_1 їй фізичної шкоди чи шкоди її психічному здоров`ю 11 лютого 2021 року.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Ураховуючи наведене вище, апеляційний суд приходить до висновку, що факт скоєння адміністративного правопорушення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 018421 від 15 лютого 2021 року за ст.173-2 КУпАП, не знайшло свого підтвердження, тобто в даному випадку відсутня подія вказаного адміністративного правопорушення.

Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів на думку апеляційного суду відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, у своїй сукупності є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події адміністративного правопорушення.

За ст.173 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому, найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.

Конкретні прояви правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП різноманітні. Таке розмаїття законодавець визначив терміном «інші подібні дії».

Дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 018421 від 15 лютого 2021 року стосовно місця події підтверджено особою, яка притягується до адміністративного правопорушення, потерпілою та показами свідків.

Відповідно до ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

На даний час в українському законодавстві не визначено єдиного чіткого поняття «громадське місце». Законодавець відсилає до різноманітних джерел, які визначають, що саме підпадає під термін «громадське місце». Так наряду з терміном «громадське місце», наведеним у ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», у п.5 ч.3 ст.13 ЗУ «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону» від 22.06.2002 також дається орієнтований перелік громадських місць, до яких зараховано клуби, кінотеатри, стадіону та інші. Таким чином, зазначений перелік громадських місць не є вичерпним.

З огляду на зазначене, термін «громадське місце» не може трактуватися виключно поняттям, наведеним в ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення». Одночасно можна зробити висновок, що загальними рисами громадських місць є їх суспільна значущість для задоволення суспільних потреб та інтересів людини, а також їх публічність, що передбачає вільний доступ і їх спільне використання необмеженою кількістю людей.

З протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень свідків вбачається, що адміністративне правопорушення було вчинено на зупинці громадського транспорту тобто, на території, що має суспільну значущість для задоволення суспільних потреб та інтересів людини, що одночасно є публічною, оскільки передбачає вільний доступ і спільне використання необмеженою кількістю людей..

Апеляційний суд зауважує, що правопорушення було вчинено у громадському місці, а саме на зупинці громадського транспорту, що відноситься до «громадського місця» зазначеного в ст.173 КУпАП.

З огляду на викладене вище, апеляційний суд приходить до висновку, що провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП необхідно закрити.

При цьому апеляційний суд не приймає до уваги пояснення потерпілої ОСОБА_2 надані у судовому засіданні суду апеляційної інстанції щодо раніше вчинених ОСОБА_1 дій спрямованих на заподіяння шкоди її психічному та фізичному здоров`ю, оскільки суд апеляційної інстанції переглядає події, які були вчинені 11 лютого 2021 року про що складено протокол про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення передбачене ст.173 КУпАП у вчиненні ним дрібного хуліганства, яке полягає в тому, що він у громадському місці висловлювався нецензурною лайкою, образливому чіплянні до ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Однак ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки на момент розгляду в суді апеляційної інстанції зазначеної справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, минуло більше двох місяців з дня виявлення цього правопорушення, тобто минув встановлений ст. 38 КУпАП строк давності накладення адміністративного стягнення, а тому на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 254, 294 КпАП України, суддя апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Кошелева Дениса Костянтиновича, що діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 06 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Л.М. Хіль