Справа № 173/793/21
Провадження № 3/173/214/2021
ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурхан С.М., при секретарі Демяненко С.І., за участю прокурора Романової Утки К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Верхньодніпровську, матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

РНОКПП НОМЕР_1 ;

місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

місце проживання: АДРЕСА_1 ;

місце роботи: КЗ Верхівцевський НВК "ЗЗСО №1-ЗДО", заступник директора з навчально виховної роботи,

про вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.1 ст.172-6 КпАП України.

встановив:

ОСОБА_1 , будучи депутатом Верхівцевської міської ради VІІ скликання, Дніпропетровської області, згідно з п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, а також, відповідно до примітки до статті 172-6 КпАП України будучи суб`єктом правопорушення за цією статтею, наступного року після припинення повноважень несвоєчасно та без поважних причин подала декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2020 рік за типом «після звільнення», лише 09 квітня 2021 року о 08 год. 37 хв., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 172-6 КпАП України (протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 356 від 27 квітня 2021 р.).

Відповідно до рішення № 1-1/VІІ від 20.11.2015 року «Про підсумки виборів, визнання повноважень та реєстрацію депутатів Верхівцевської міської ради та Верхівцевського міського голови Верхівцевської міської ради Дніпропетровської області» визнано повноваження депутатів Верхівцевської міської ради VІІ скликання, Дніпропетровської області, обраних на виборах 25 жовтня 2015 року серед яких ОСОБА_1 .

Отже, ОСОБА_1 , будучи депутатом Верхівцевської міської ради VІІ скликання Дніпропетровської області, згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та суб`єктом декларування відповідно до ст. 3 Закону.

23 листопада 2020 року відповідно до рішення № 1-1/VІІІ «Про початок повноважень депутатів Верхівцевської міської ради» прийнято до відома факт початку повноважень депутатів Верхівцевської міської ради VІІІ скликання по багатомандатним виборчим округам, тому цього ж дня ОСОБА_1 припинила повноваження депутата Верхівцевської міської ради VІІ скликання.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 визнала свою вину та щиро розкаялась у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України та пояснила, що причиною несвоєчасного подання декларації стало велике навантаження за основним місцем роботи.

Прокурор у судовому засіданні підтримала доводи, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією у повному обсязі. Просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 172-6КУпАП та призначити стягнення в межах санкції, передбаченої цією статтею.

Вислухавши пояснення, дослідивши в судовому засіданні зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи, зокрема:

- згідно пояснення ОСОБА_1 встановлено, що внаслідок великого навантаження за основним місцем роботи та великої кількості господарських справ вдома, подала декларацію за типом «після звільнення» лише 09.04.2021 року, тобто поза межами строку встановленого законом (том справи 1, а.с. 52-56);

- згідно пояснення колишнього секретаря Верхівцевської міської ради VII скликання ОСОБА_2 від 12.04.2021, встановлено факт ознайомлення гр. ОСОБА_1 з вимогами Закону України «Про запобігання корупції». Так, ОСОБА_2 , в пояснені вказала, що всі депутати неодноразово попереджалися перед початком періоду декларування у 2017, 2018, 2019 та 2020 роках в усній формі, на сесіях ради та повідомленнями на електронну пошту, про обов`язковість дотримання вимог фінансового контролю, а саме строки та процедуру подачі всіх типів Е-декларацій (щорічних, перед та після звільнення Е-декларацій) передбачених ст.45 Закону України «Про запобігання корупції». Про необхідність подання декларації перед звільненням та після звільнення було своєчасно повідомлено всіх без виключення депутатів Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (том справи 1, а.с.59-60);

- відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті НАЗК встановлено, що ОСОБА_1 подала декларацію за типом «після звільнення» лише 09 квітня 2021 року, тобто поза межами строку встановленого законом (том справи 1, а.с.51).

Що стосується звинувачення ОСОБА_1 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією за № 357 від 27 квітня 2021 року про те, що будучи депутатом Верхівцевської міської ради Дніпропетровської області вона подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями за типом «перед звільненням» за період з 01.01.2020 року по 23.11.2020 року, лише 03 березня 2021 року, тобто поза межами встановленого 20-денного терміну встановленого законодавством.

Суд вважає, що дане звинувачення не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване, законне рішення.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення пов`язані з корупцією, суди зобов`язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне та неухильне застосування законодавства і керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VІІ «Про запобігання корупції» (далі Закон), Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Згідно з рішенням ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України», визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобов`язані подати декларацію, зокрема, є формулювання «щорічно до 1 квітня». Разом з тим, у випадках, передбачених ч. 2 ст. 45 Закону, тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено взагалі.

Тому, відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.

Отже, відсутність у Законі України Про запобігання корупції визначення терміну подання декларації згідно з ч.2 ст. 45 цього Закону, та враховуючи те, що Закон має вищу юридичну силу в порівнянні з рішенням центрального органу виконавчої влади, відсутність чіткості, точності і передбачуваності положень Закону в зазначеній частині, на переконання суду, не може бути усунуто шляхом видання відповідним державним органом підзаконних нормативно-правових актів, наданням роз`яснень з відповідних питань, які не відповідають положенням вказаного Закону.

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у ст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до положення п.1 ст.247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши надані докази суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. А тому, провадження в адміністративній справі, у частині звинувачення ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 357 від 27 квітня 2021 р. підлягає закриттю.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , за протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 356 від 27 квітня 2021 р., суд враховує особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, обставини, які пом`якшують стягнення і вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, призначив при цьому мінімальний штраф, передбачений санкцією ч. 1 ст. 176-2 КпАП України.

Відповідно до ст.40-1 та зміни до ст.283 Кодексу України про адміністративне правопорушення, зміни до ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється в дохід держави у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.283, ст.40-1, ст. 36 КпАП України

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, за протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 356 від 27 квітня 2021 р. та притягти до адміністративної відповідальності у вигляді стягнення штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Провадження в адміністративній справі за звинуваченням ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КпАП України, відповідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 27 квітня 2021 року за № 357 - закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. (Верхньодніпров.УК/В-Дніпр.р-н/22030101; код за ; Р/р UA0004063).

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду на протязі 10 днів.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя С.М. Бурхан

Постанова набрала законної сили _______________