Справа № 486/1716/20 Головуючий у першій інстанції Волкова О.І.
Провадження № 33/812/199/21 Доповідач апеляційного суду Лівінський І.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 червня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Лівінського І.В.,

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

за участю апелянта ОСОБА_1 ,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 лютого 2021 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 130, статтею 124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених частиною 1 статті 38 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 260793 27 жовтня 2020 року о 12.40 годині у м. Южноукраїнську по проспекту Незалежності, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Фольсфаген», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості, не дотримався дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду в попутному напрямку, чим порушив пункти 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР), за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП. В результаті зіткнення обидва транспортних засоби отримали механічні пошкодження.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 116639, того ж дня, 27 жовтня 2020 року о 12.40 годині у м. Южноукраїнськ по проспекту Незалежності, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Фольсваген Поло», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а саме, нестійка хода, не зв`язна мова. За наслідками огляду водія на місці зупинки за його згодою, у присутності двох свідків, за допомогою застосування спеціального технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», його показник склав 2,25 проміле, чим водій порушив пункт 2.9 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06 листопада 2020 року справи про адміністративні правопорушення № 486/1716/20 та № 486/1717/20 за частиною 1 статті 130 та статтею 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 об`єднані в одне провадження.

Постановою того ж суду від 11 лютого 2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за частиною 1 статті 130, статтею 124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених частиною 1 статті 38 КУпАП.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130, статтею 124 КУпАП та закрити провадження на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Апелянт вважає, що постанова є необґрунтованою, такою, що винесена з порушенням норм процесуального права.

Вважає, що суд не встановив наявності або відсутності вини особи, відносно якої складені адміністративні протоколи. В постанові суду питання вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 та статтею 124 КУпАП, залишились не вирішеними.

Зазначає, що для нього, як особи потерпілої у даному ДТП, відсутня можливість щодо подальшого звернення до страхової компанії з метою отримання відшкодування завданої шкоди, оскільки наявність вини ОСОБА_2 не доведена та не спростована в судовому порядку.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Так, статтею 38 КУпАП (у редакції чинній на час вчинення правопорушення) встановлені строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративного стягнення. Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті (частина 2).

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП можливе за одночасної наявності певних умов, а саме: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення та сплив строку, передбаченого статтею 38 КУпАП, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушення - з дня його виявлення).

Таким чином, системний аналіз вищезазначених норм КУпАП дозволяє дійти висновку, що закриття провадження у справі за пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, відсутня можливість закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення саме за пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 частини 1 статті 247 КУпАП).

Отже, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги потерпілого про те, що під час закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, суд першої інстанції всупереч статті 280 КУпАП не встановив наявності або відсутності вини особи, відносно якої складені протоколи про адміністративне правопорушення, відповідальність за які передбачені частиною 1 статті 130 та статтею 124 КУпАП, та передчасно дійшов висновку про можливість закриття провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, а тому постанова суду підлягає скасуванню.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 260793, 27 жовтня 2020 року о 12 годині 40 хвилин ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Фольсфаген Поло», номерний знак НОМЕР_1 в м. Южноукраїнськ по проспекту Незалежності. Під час руху не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості, не дотримався дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Шкода», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 та який рухався попереду в попутному напрямку, чим порушив пункти 12.1, 13.1 ПДР. В результаті зіткнення обидва транспортних засоби отримали механічні пошкодження.

Також порушення правил дорожнього руху ОСОБА_2 вбачається зі схеми місця ДТП та пояснень учасників такої пригоди ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Відповідно до письмових пояснень водія ОСОБА_1 , 27 жовтня 2020 року близько 12.40 години, він, керуючи службовим автомобілем «Шкода Октавіа», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався у м. Южноукраїнськ по проспекту Незалежності зі сторони вул. Миру. Наближаючись до пішохідного переходу, неподалік будинку № 8, він знизив швидкість, так як на пішохідному переході знаходилися люди, і саме в цей час відчув сильний удар позаду. Вийшовши із автомобіля, він побачив, що ззаду в`їхав автомобіль марки «Фольсфаген», водій якого відкрив двері та почав вмовляти, щоб нікуди не телефонувати. Судячи з розмови, водій перебував з ознаками алкогольного сп`яніння і він одразу зателефонував до поліції.

З письмових пояснень водія ОСОБА_2 вбачається, що 27 жовтня 2020 року він, керуючи автомобілем марки «Фольсфаген», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався в м. Южноукраїнськ по пр. Незалежності в напрямку супермаркету «Сільпо». Проїжджаючи неподалік будинку № 8, він не помітив автомобіль марки «Шкода», який рухався попереду та зупинився, щоб надати дорогу пішоходу, і в результаті чого допустив зіткнення, в`їхавши в задній бампер. Внаслідок зіткнення обидва транспортних засоби отримали механічні пошкодження. Перед тим, як сісти за кермо, він випив 100 грамів горілки, можливо це і стало причиною ДТП.

Згідно з пунктом 2.3.б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 12.1 ПДР передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

За пунктом 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно положення статті 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Таким чином, відповідальність за статтею 124 КУпАП настає в тому разі, коли внаслідок порушення правил дорожнього руху було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В результаті цієї ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та були завдані матеріальні збитки. Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за статтею 124 КУпАП.

Отже, за відсутності у справі доказів, які б беззаперечно спростовували винуватість ОСОБА_2 , суд приходить висновку про порушення ним вимог пунктів 12.1, 13.1 ПДР та про наявність прямого причинного взаємозв`язку його дій із настанням ДТП, що спричинила пошкодження транспортних засобів, за що передбачено адміністративну відповідальність за статтею 124 КУпАП.

Крім того, відповідно до пункту 2.9 «а» ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 116639, 27 жовтня 2020 року о 12.40 годині ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Фольсфаген Поло», номерний знак НОМЕР_1 по проспекту Незалежності у м. Южноукраїнськ з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, не зв`язна мова.

У зв`язку з виявленими ознаками, водію в присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального засобу газоаналізатор «Drager Alcotest 6810», показник якого склав 2,25 проміле.

Роздруківкою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» № 1091, в якому зазначений результат огляду на стан сп`яніння, а саме показник 2,25%о (проміле), підтверджується перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом (а.с.1).

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 116639 та роздруківкою тесту огляду на стан сп`яніння, ці документи складались у присутності ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , підписувались вказаними особами.

Заперечень щодо складених протоколів, результатів тесту огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці вчинення ДТП ОСОБА_2 не надав. Зі змістом протоколів та роздруківкою тесту ознайомився під підпис.

Як вбачається з письмових пояснень свідка ОСОБА_4 , 27 жовтня 2020 року він був запрошений працівниками поліції як свідок під час проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на який він добровільно погодився. Після продуття ОСОБА_2 в прилад «Драгер» на екран показаний результат 2,25 проміле. З результатом тесту ОСОБА_2 був згодний.

Свідок ОСОБА_3 в своїх письмових поясненнях дав аналогічні пояснення.

Не довіряти або сумніватись в правдивості та об`єктивності письмових пояснень свідків у суду апеляційної інстанції немає, оскільки їх покази є послідовними та логічними і узгоджуються з іншими зібраними у даній справі доказами, а тому є належними доказами в даній справі.

Вказані протоколи складені за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395.

Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали складені відповідно до вимог статті 256 КУпАП.

Вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі щодо ОСОБА_2 .

Між тим, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи докази, та не надав їм належної оцінки.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 погодився з правомірністю складених працівниками поліції протоколів про вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 та статтею 124 КУпАП.

Таким чином, сукупність досліджених в матеріалах справи доказів, а саме, протоколів про адміністративне правопорушення серії БД № 260793 та серії ОБ № 116639 від 27 жовтня 2020 року, роздруківкою результатів тестування на алкоголь № 1091, письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , письмових пояснень ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_1 , схеми місця ДТП свідчать про доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 та статтею 124 КУпАП.

Водночас, згідно з протоколом, адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена частиною 1 статті 130 та статтею 124 КУпАП, були вчинені ОСОБА_2 27 жовтня 2020 року.

Таким чином, на момент розгляду справи в суді першої інстанції (11 лютого 2021 року), закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати на підставі пункту 3 частини 8 статті 294 КУпАП, та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП та статтею 124 КУпАП, а провадження в справі закрити на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого статтею 38 КУпАП.

У зв`язку із закриттям провадження у справі без накладення адміністративного стягнення, враховуючи положення статті 40-1 КУпАП, не підлягає сплаті судовий збір.

Керуючись статтями 38, 247, 283, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 лютого 2021 року скасувати.

Прийняти нову постанову.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП та статтею 124 КУпАП, та закрити провадження в справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду І.В. Лівінський