Справа № 425/943/21
Провадження № 33/810/96/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк 04 червня 2021 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 12 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за місцем проживання: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 26 березня 2021 року о 07 год. 35 хв. в м. Рубіжне, траса Р66158 км. водій ОСОБА_1 керував маршрутним транспортним засобом ПАЗ 32054-07 д.н.з. НОМЕР_1 , що рухався за маршрутом № 199 та перевозив пасажирів в кількості 38 замість 22 дозволених, визначених технічною характеристикою транспортного засобу, чим порушив п.10 Постанови КМУ від 09 грудня 2020 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП. Вважає постанову суду першої інстанції незаконною, прийнятою на підставі неналежних доказів, з порушенням презумпції невинуватості. Зазначає, що суду не було надано жодних доказів того, що протокол було складено посадовою особою. Вказує, що при складанні протоколу свідки та поняті не залучалися, потерпілі відсутні, що правопорушенням не заподіяно матеріальної шкоди, а долучені відео з нагрудних камер та рапорт є не допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП. Вважає, що робітниками поліції не доведено обставин вчинення ним адміністративного правопорушення. При цьому йому ставиться у провину порушення п.10 Постанови КМУ від 09 грудня 2020 року, утім на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, цей пункт Постанови передбачав вимоги щодо строку самоізоляції. При прийнятті рішення судом першої інстанції, не враховано особу правопорушника, його майновий стан, оскільки він є пенсіонером.

У судове засідання ОСОБА_1 , стосовно якого складено протокол про адміністративне правопорушення, та його захисниця ОСОБА_2 не з`явилися. Були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, захисниця Бондарєва В.В. надала заяву про розгляд апеляційної скарги за її відсутності, що не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 43-3 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Частина 1 статті 8 КУпАП визначає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Стаття 43-3 КУпАП є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність, а тому у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт) та має бути викладено їх зміст.

У протоколі про адміністративне правопорушення наявне посилання на такий акт законодавства - п.10 ПКМУ 1236 від 09 грудня 2020 року, судом зазначено порушення п.10 Постанови КМУ від 09 грудня 2020 року.

Апеляційний суд виходить з того, що цим нормативним актом є Постанова Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі - Постанова).

Цією Постановою на території України на період дії карантину запровадились обмежувальні протиепідемічні заходи, зокрема п.п. 10 п. 2 було заборонено здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

У подальшому вказана Постанова зазнала численних змін, та на час вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому дій, було встановлено, що залежно від епідемічної ситуації на території України в цілому або на визначених територіях були встановлені зелений, жовтий, помаранчевий або червоний рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19 (далі - рівень епідемічної небезпеки).

Пунктом 3 зазначеною Постановою з 24 лютого 2021 року на території України встановлений жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до п.п. 8 забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Далі п.п 10 п. 3 Постанови визначав час робота суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування, а п. 10 момент припинення самоізоляції.

Отже, зазначене порушення ОСОБА_1 правил щодо карантину людей, передбачених п. 10 Постанови.

З урахуванням наведеного, апеляційним судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказане правильне посилання на конкретну норму акту законодавства щодо дотримання вимог в умовах карантину, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності.

За таких обставин постанова судді не відповідає ст. 7 Конвенції, котра декларує, що нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення згідно з національним законом або міжнародним правом.

При цьому відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

За таких обставин, з урахуванням встановлення апеляційним судом невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначений нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 43-3 КУпАП, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 12 квітня 2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук