Справа № 149/405/21
Провадження №3/149/279/21
Номер рядка звіту 156
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2021 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Павлюк О. О., розглянувши матеріали, що надійшли від Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 449907, 07.02.2021 о 01:50 год. по вул. Вугринівській в м. Хмільник Вінницької області ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Aveo , д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. В своїх письмових поясненнях (а.с. 60-62) заперечив пропозицію працівників поліції проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за обставин справи.

В ході розгляду справи судом в судових засіданнях захисник ОСОБА_1 - адвокат Дерев`яга І. В. вину свого клієнта у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, заперечила та послідовно заперечувала наявність підстав для притягнення його до відповідальності за інкримінованим йому правопорушенням, в тому числі і з мотивів, зазначених у письмових поясненнях, що містяться в матеріалах справи.

В судове засідання 20.05.2021 захисник ОСОБА_1 - адвокат Дерев`яга І. В. не з`явилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

18.05.2021 від захисника ОСОБА_1 - адвоката Дерев`яги І. В. надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Суддя відхиляє посилання ОСОБА_1 та його захисника щодо спливу на час розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, зважаючи на таке.

Відповідно до статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (ст. 279 КУпАП).

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього (Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-7/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

17.03.2021 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху". Вказаним Законом статтю 38 КУпАП доповнено новою частиною такого змісту: "Адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення".

Системний аналіз вказаних норм законодавства свідчить, що вирішення питання про наявність підстав для застосування зворотної дії в часі закону пов`язано, насамперед, з нормами матеріального права, зокрема визначення в законі складу правопорушення, за яке особу може бути піддано відповідальності. Натомість питання, пов`язані з процедурою розгляду справи, зокрема процесуальних строків, не є такими, що в даному випадку пом`якшують або посилюють відповідальність. При цьому склад адміністратвиного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, інкримінований ОСОБА_1 , залишився незмінним як і на час складання протоколу про адміністратвине правопорушення (07.02.2021), так і на час розгляду справи суддею.

31.03.2021 від захисника ОСОБА_1 - адвоката Дерев`яги І. В. надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопрушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд не приймаєдо уваги, як доказ, доданий до матеріалів справи захисником Каспрука О.А. - протокол опитування особи - ОСОБА_2 . За клопотанням захисника він викликався в судове засідання, однак з невідомих суду причин на виклик не з`явився. Вказана особа не була безпосередньо допитана в судовому засідання та не була попередженна про кримінальну відповідальність за дачу завдомо неправдивих показань, передбачену ст. 385 КК України. Крім того, даний свідок не зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення та його пояснення не були долучені працівниками поліції до адміністративного матеріалу.

В судовому засіданні захисник посилалася на те, що після спілкування з працівниками поліції за обставин складання матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 звертався на гарячу телефонну лінію Національної поліції України для надання роз`яснень щодо підставності складання відносно нього протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 61). Однак судом не береться до уваги скріншот телефонного дзвінка на гарячу лінію Національної поліції України, оскільки навіть у сукупності і взаємозв`язку з відповіддю Департаменту документального забезпечення НПУ № 333аз від 08.04.2021 року ( а.с. 76-77) з нього неможливо встановити зміст розмови, а відтак і з`ясувати його значення для правильного вирішення даної справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ерії ДПР 18 № 449907, 07.02.2021 о 01:50 год. по вул. Вугринівській в м. Хмільник Вінницької області ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Aveo , д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ), чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За клопотанням захисника ОСОБА_1 - адвоката Дерев`яги І. В. було здійснено виклик свідків, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення за адресами, вказаними у адміністративних матеріалах, однак повістки повернулись на адресу суду з відмітками "адресат відсутній"та "адресат не відомий".

Як вбачається з наданої захисником довідки виконавчого комітету Хмільницької міської ради № 24/08-18 від 13.04.2021, (копія на а.с. 81-82) в с. Лелітка Хмільницького району Віннцької області вулиця Соборна відсутня, разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначена адреса свідка ОСОБА_4 : АДРЕСА_2 .

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису не встановлено присутність свідків за обставин, що стали підставою для складання матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Крім того, в матеріалах справи містяться розбіжності у датах відібрання пояснень свідків 07.02.2020 (а.с. 7-8) та відповіді по суті наданих ними пояснень у них же (присутність їх 07.01.2021 року при пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння). Суддя вважає, що пояснення вказаних осіб у взаємозв`язку із іншими доказами не можуть бути враховані судом на підтвердження відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за обставин, що досліджуються.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, що доданий працівниками поліції до протоколу, неможливо встановити особу, яка зафіксована та записі і відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, керування особою, що зафіксована на відео, будь-яким транспортним засобом та наявність свідків при відмові цієї особи від проходження огляду на стан сп`яніння. В цілому суд погоджується із доводами захисника, що зазначений відеозапис жодним чином не підтверджує обставин, що підягають встановленню при розгляді цієї справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами статті 265 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 265 КУпАП, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків (п. 6 Розділу ІІ Інструкції).

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Таким чином обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення є наявність в діях особи вини у формі умислу чи необережності. При цьому адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП). Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП).

При вирішенні питання про достатність доказів, наявних у справі, для ухвалення рішення, суддя зазначає таке. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У справі "Брумареску проти Румунії" Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий розгляд в суді, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, має тлумачитися у світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує, між іншим, верховенство права як частину спільної спадщини Договірних Сторін.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ вимога справедливості судового розгляду включає дослідження способу, у який було отримано та представлено докази; завдання Суду, серед іншого, установити, чи провадження в цілому, включно зі способом отримання і представлення доказів, було справедливим у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції («Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands), заява №14448/88, п. 31). ЄСПЛ також неодноразово наголошував на тому, що сторона у справі повинна мати можливість ознайомитись із доказами у суді, коментувати їх та достовірність у належній формі у встановлений час.

В рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року, ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. В рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

В контексті зазначеного суддя звертає увагу, що Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. З урахуванням презумпції невинуватості особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Однак заперечення обставин і фактів, які є предметом судового розгляду у справі про адміністративне правопорушення, належить підтверджувати належними і допустимими доказами.

Особа може бути визнана у вчиненні адміністратвиного правопорушення лише в тому випадку, коли її вина обвинуваченої доведена поза розумним сумнівом. Це означає, що за допомогою наданих доказів належить встановити, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні правопорушення. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і саме ця особа є винною у його вчиненні.

З досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема відеозапису, письмових пояснень свідків, протоколу про адміністратвине правопорушення, наданих в судових засіданнях пояснень захисника Каспрука О. А. та наданих нею доказів, письмових пояснень ОСОБА_1 , не вбачається, що ОСОБА_1 за обставин складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 449907, 07.02.2021 умисно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Відтак суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за обома епізодами.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суду протягом 10-ти днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Павлюк