Справа № 204/1632/21
Провадження № 3/204/992/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Приваліхіна А.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає у кв. АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 044636 від 19 лютого 2021 року та серії ДПР18 № 044635 від 19 лютого 2021 року, ОСОБА_1 , 20 січня 2021 року о 17 годині 40 хвилин, рухаючись по вул. Богданівській, 24 у м. Києві, керуючи транспортним засобом MAN TGL 8-150, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не обрав безпечного інтервалу, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб Mazda 3, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , котрий припаркував водій ОСОБА_2 ) ОСОБА_3 в результаті такої пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Водій ОСОБА_1 з місця дорожньо-транспортної пригоди зник, до поліції не повідомив. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 13.1 та 2.10 ПДР України, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Зважаючи на те, що ці правопорушення, є складовою однієї події, вважаю за необхідне розгляд даних матеріалів про адміністративні правопорушення об`єднати в одне провадження.

Постановою суду від 19 квітня 2021 року по справі призначено транспортно-трасологічну експертизу та зупинено провадження у цій справі.

11 травня 2021 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло клопотання експерта про надання автомобілів «МАН» та «МАЗДА» для проведення експертизи.

Постановою суду від 02 червня 2021 року провадження у справі відновлено, через те, що неможливо надати транспортні засоби для проведення експертного дослідження, та, як наслідок, відсутністю можливості провести транспортно-трасологічну експертизу.

У зв`язку з відсутністю можливості провести транспортно-трасологічну експертизу, суд розглядає справу за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 вину не визнав. Пояснив, що 20 січня 2021 року о 17 годині 40 хвилин він рухався по вул. Богданівській у м. Києві, у щільному транспортному потоці, де проїзна частина дороги була вузькою, через припарковані з обох боків дороги автомобілі. Вказав, що доїхавши до перехрестя з вул. Повітрянофлотською йому поблимав водій невідомого транспортного засобу, та через вікно пояснив, що він начебто зачепив припаркований автомобіль Mazda. Зазначив, що він разом з даним водієм оглянув пошкодження на автомобілі Mazda, а потім на своєму транспортному засобі, на якому жодних пошкоджень на ньому не виявив. Тому вважає, що в даній дорожньо-транспортній пригоді він не винен, а з нього просто хочуть здерти гроші.

У судове засідання ОСОБА_4 , яка є власницею Mazda, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, будь-яких письмових заяв та клопотань до суду не подала, причини неявки суду не відомі.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких письмових заяв та клопотань до суду не подав, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності доходжу висновку про закриття провадження по справі за наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Нормами ст. ст. 245, 280 КУпАП визначено, що під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням дорожньо-транспортної пригоди.

У п. 26 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Пунктом 13.1 ПДР передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно з диспозицією ст. 122-4 КУпАП, адміністративним правопорушенням є залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Підпунктом «а» пункту 2.10. ПДР передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, що уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, перелік яких визначено у ст. 255 КпАП України.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення містяться відомості про те, що особу правопорушника встановлено шляхом допиту в телефонному режимі двох свідків, які були зазначені у поясненнях ОСОБА_3 , та які повідомили про факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом MAN TGL 8-150, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , проте надавати будь-які письмові пояснення відмовились. Суд критично ставиться до цих обставин, оскільки дані свідки не встановлені працівниками поліції та їх пояснення не оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства України, через що суд не має можливості допитати їх в судовому засіданні щодо даних обставин справи.

В матеріалах справи містяться фототаблиці транспортного засобу MAN TGL 8-150, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , від 19 лютого 2021 року із зазначенням місця контакту з транспортним засобом Mazda, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , однак з наданих фототаблиць не вбачається наявність пошкоджень у транспортного засобу MAN TGL 8-150. Крім того, з фототаблиць пошкодження транспортного засобу Mazda, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не вбачається місце знаходження даного транспортного засобу та час фіксування пошкоджень. Натомість фототаблиці транспортного засобу MAN TGL 8-150 складені 19 лютого 2021 року, тобто через місяць після порожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 20 січня 2021 року. Тому суд позбавлений можливості встановити зв`язок між пошкодженнями транспортного засобу Mazda, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та засобом MAN TGL 8-150, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Дані, що викладено в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені в повній мірі належними і допустимими доказами, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia", рішення від 30.05.2013 року, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає те, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Згідно із приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд позбавлений можливості за відсутності належних, об`єктивних та допустимих доказів, всебічно, повно та об`єктивно дослідити обставини справи, встановити винність чи невинність особи у вчинені адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим, у відповідності до положень ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, -

У Х В А Л И В :

Матеріали адміністративної справи № 204/1630/21 за ст. 122-4 КУпАП та адміністративної справи № 204/1632/21 за ст. 124 КУпАП об`єднати в одне провадження та присвоїти об`єднаній справі № 204/1632/21.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом 10 днів зо дня винесення постанови.

Суддя А.І. Приваліхіна