Справа № 347/12/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю. С., з участю особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , її захисника Богданця Юрія Миколайовича, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Косівського відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює в ПАТ «Івано-Франківськ газ», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460989 від 20.12.2020 року, ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9 (А) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі викладений опис установлених обставин такого змісту:

«08.12.2020 року о 15 год. 50 хв. в м. Косів, вул. Дружби, водій ОСОБА_1 т/з MITSUBISHI LANCER д. н. з. НОМЕР_1 керувала т/з в стані алкогольного сп`яніння. Освідчення на стан сп`яніння проводили в мед. Закладі Косівської ЦРЛ. Результат токсикологічного дослідження №2017, 0,63 проміле».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечила, та вказала, що в той день жодних алкогольних напоїв не вживала. Так, вона керувала транспортним засобом, однак не впоравшись з керуванням з`їхала в кювет. Жодного огляду на стан алкогольного сп`яніння вона не проходила, оскільки перебувала в лікарні після ДТП без свідомості. Яким чином, та хто саме відбирав у неї зразок крові для токсикологічного дослідження стан алкогольного сп`яніння їй не відомо. Також ОСОБА_1 ствердила, що у виписці з історії хвороби вказана її група крові B (IIІ), однак все життя її група крові була А (ІІІ). На підтвердження вказаних обставин надала дві довідки за результатами дослідження її крові. ОСОБА_1 ствердила, що жодних свідків при складанні протоколу за ч.1 ст. 130 КУПАП не було, оскільки працівники поліції просто приїхали до неї додому, та в присутності її матері склали амін протокол. Факт відсутності свідків, підтверджується відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції. Зважаючи на такі не об`єктивні докази, ОСОБА_1 вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому просила провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, та оцінивши в сукупності всі докази, доходжу висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

В матеріалах справи, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення наявні:

копія письмових пояснень ОСОБА_1 ;

копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №460995, складеного щодо ОСОБА_1 ;

рапорт начальника СРПП №2 Косівського ВП ГУНП ст. лейтенанта поліції Веселовського Н. Я.;

копія результату токсикологічного дослідження №2017 від 15.12.2020 року;

диск з відеофайлом з нагрудних камер працівників поліції.

Крім того, 25.01.2021 року до суду поступило письмове клопотання ОСОБА_1 про закриття справи про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що на токсикологічне дослідження була доставлена кров, група та резус фактор якої В ІІІ +, а група та резус фактор крові самої ОСОБА_1 А ІІ +. Також у клопотанні зазначається, що під час оформлення протоколу були відсутні свідки, зазначені у протоколі, а відеозапис, долучений до матеріалів, не має будь-якого доказового значення. Крім того, ОСОБА_1 вказує, що працівниками поліції при оформленні адміністративних матеріалів грубо порушено її право на захист, що випливає з такого: не долучено довідки про наявність у неї посвідчення водія, висновку щодо результатів медичного обстеження, акту огляду на стан сп`яніння, письмових пояснень свідків; відсутність в протоколі запису про відмову від підпису; не вручено копії протоколу, не роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; наявність у протоколі виправлень, закреслень, скорочень слів та словосполучень, що унеможливлює його читання. На підставі викладеного просить провадження у справі закрити.

Аналогічні пояснення ОСОБА_1 , надала безпосередньо під час судового розгляду.

У п. 2.9 а) Правил дорожнього руху зазначено, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 8 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за текстом - Інструкція) у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Згідно з п. 14 Розділу 3 зазначеної Інструкції, якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

Пунктами 1, 10, 11 Розділу 3 Інструкції передбачений перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища.

З огляду на наведені положення Інструкції, проведення огляду на стан сп`яніння є обов`язковим, а в разі відсутності технічної можливості для лабораторного дослідження, проводиться відбір біологічного середовища, яке в подальшому передається до іншого закладу охорони здоров`я, який має технічні можливості для проведення такого дослідження.

Разом з цим, жодних обмежень щодо обов`язкової згоди водія транспортного засобу на взяття крові або інших біологічних середовищ на алкоголь, зазначена інструкція не містить.

Однак, у протоколі серії ДПР18 № 460989 від 20.12.2020 року, у графі «суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин» зазначається, що освідчення на стан сп`яніння проводилося в мед. закладі Косівської ЦРЛ. Проте, до протоколу долучено результат токсикологічного дослідження №2017 від 15.02.2020 року, проведеного клініко-діагностичною (токсикологічною) лабораторією комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради» (далі - КНП «ПНЦ ІФ ОР») (а. с. 5).

У відповіді КНП «Косівська ЦРЛ» від 04.02.2021 року №56/01-05/11 на запит Косівського районного суду Івано-Франківської області зазначено, що 09.12.2020 року було направлено біоматеріал, а саме: кров громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. с. Вербовець, Косівського району, Івано-Франківської області до КНП «ПНЦ ІФ ОР» для проведення токсикологічного дослідження. Група крові В (ІІІ) Rh(+) позитивний (а. с. 51).

Такі ж дані про групу крові та резус фактор зазначені і у виписці з медичної картки ОСОБА_1 (а. с. 27, 62).

Проте, як вбачається з аналізу крові №5 від 04.01.2021р. (а. с. 28) та результату лабораторного дослідження №18 від 07.02.2021 року (а. с. 60), наданих суду ОСОБА_1 , у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , група крові А (ІІ) резус фактор Rh(+) позитивна.

З відповідей КНП «ПНЦ ІФ ОР» на запити Косівського районного суду Івано-Франківської області вбачається, що кров ОСОБА_1 відібрано 08.12.2020 року о 16.20 год., доставлено 14.12.2020 року о 13.30 год. з порушеннями, а саме «протерміновано з доставкою» (до 2-3 діб згідно Медичних рекомендацій), досліджено 15.12.2020 року (а. с. 41, 42, 57).

Відповідно до наведеного, суд не може враховувати результат токсикологічного дослідження №2017 від 15.12.2020 року, як допустимий доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, в графі «свідки чи потерпілі» протоколу серії ДПР18 №460989 вказані: ОСОБА_2 , смт. Кути, Косівського району; ОСОБА_3 , смт. Кути Косівського району. Однак, письмові пояснення зазначених осіб відсутні у матеріалах справи. Крім того, судові повістки про виклик зазначених осіб до суду, повернуті з відміткою «неправильно зазначена (відсутня) адреса» (а. с. 46-49).

Письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ), долучені до протоколу, відібрані 17.12.2020 року та за змістом не стосуються описаної в протоколі події правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 2).

Також до матеріалів справи долучено диск, який містить файл відеозапису з нагрудних камер працівників поліції. Зазначений файл не містить відеозапису описаної у протоколі події, учасником якої була особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) (а.с. 6).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, і показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису.

Належними вважаються докази, що містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підставі наведеного, суд вважає диск, який містить файл відеозапису з нагрудних камер працівників поліції неналежним доказом та не враховує його при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак до протоколу, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, уповноваженою особою не було надано належних та допустимих доказів.

Слід також зазначити, що згідно з ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460989 відносно ОСОБА_1 складено 20.12.2020 року, подія, яка описана у протоколі відбулася 08.12.2020 року, а токсикологічне дослідження №2017 було проведено 15.12.2020 року.

Суд звертає увагу й на те, що ОСОБА_1 при оформленні адміністративних матеріалів не було вручено копії протоколу та не були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в законодавчих актах України, зокрема, в КПК України, в ст. 17 якого зазначається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Частина 2 статті 251 КУпАП закріплює обов`язок осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, збирати докази.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно роз`яснень, які містяться в абз. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, враховуючи докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460989 від 20.12.2020 року, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Ю. С. Кіцула