Справа № 299/1532/21
Провадження № 33/4806/374/21
ЗАКАРПАТСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

про повернення апеляційної скарги

27.05.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., розглянув клопотання особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника адвоката Стасюка Ю.П. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20. 04. 2021.

Цією постановою :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, фізична особа-підприємець, мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

З постанови судді від 20. 04. 2021 вбачається, що ОСОБА_1 організував проведення масового заходу - мирного зібрання громадян, яке відбулося 09. 03. 2021 близько 09 год. на площі Миру в м. Виноградів, Закарпатської області, біля приміщення Виноградівської міської ради Закарпатської області, при тому, що рішенням Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 06. 03. 2021 (протокол № 9 позачергового засідання державної комісії) з 00 год. 08. 03. 2021 на території Закарпатської області встановлено "червоний" рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19, чим порушив правило щодо карантину людей, закріплене у підпункті 7 пункту 3-5 постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 09. 12. 2020 № 1236 (із змінами станом на 09. 03. 2021), згідно положень якого під час карантину (відповідно до пункту 1 постанови карантин встановлено на території України з 19. 12. 2020 до 30. 04. 2021) на території регіонів, на яких установлений "червоний" рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 постанови, забороняється: проведення всіх масових (розважальних, спортивних, соціальних, рекламних та інших) заходів, крім офіційних спортивних заходів, включених до Єдиного календарного плану фізкультурно-оздоровчих та спортивних заходів України, та матчів командних ігрових видів спорту професійних спортивних клубів без глядачів за умови дотримання учасниками таких заходів відповідних санітарних і протиепідемічних заходів та здійснення обов`язкового щоденного контролю за станом здоров`я учасників. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 44-3 КУпАП, - порушення правила щодо карантину людей.

-2-

На постанову судді, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Стасюк Ю.П. 14. 05. 2021 подали апеляційну скаргу, в якій ставлять питання про скасування постанови судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20. 04. 2021 та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. Одночасно ОСОБА_1 та захисник порушили питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді. Клопотання про поновлення строку на оскарження постанови судді мотивували тим, що ОСОБА_1 судові повістки надсилались за адресою, до якої він не має жодного відношення, у зв`язку з чим судових повісток та копії оскаржуваної постанови не отримував. Зазначають, що наявні у матеріалах справи розписки про отримання судової повістки містить не його підпис та візуально відрізняється від підписів ОСОБА_1 , що містяться в матеріалах справи. Тому вважають, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату і час судового засідання, а тому він та його захисник з поважних причин не могли оскаржити постанову судді першої інстанції в апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушеня, доводи наведені у клопотанні, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 та його захисника адвоката Стасюка Ю.П. не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Процедура реалізації вказаної конституційної норми в даному випадку знаходить свій вираз у ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Тобто, дана норма чітко пов`язує вирахування строку на апеляційне оскарження саме з дня винесення постанови, а не з дня отримання її копії.

Правом на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести особа, яка заявила таке клопотання.

Крім того, відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

У своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. При визначеності наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які б унеможливлювали особу вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.

Матеріалами справи встановлено, що Виноградівським районним судом Закарпатської області постанова від 20. 04. 2021 була винесена за відсутності ОСОБА_1

-3-

Також матеріалами справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 повідомлявся судом першої інстанції про судові засідання, призначені на 08. 04. та 20. 04. 2021, належним чином шляхом направлення судової повістки кур`єром суду за адресою, вказаною ОСОБА_1 як його місце проживання та зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_1 .

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 16. 04. 2021 за вказаною вище адресою фактичного місця проживання була отримана судова повістка, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки, на якій наявний підпис ОСОБА_1 (а.с.14), однак в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, поважних причин неявки суду першої інстанції не повідомив і таких доказів не надав апеляційному суду. Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 знав про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Також, з наявного у матеріалах справи супровідного листа вбачається, що 20. 04. 2021 ОСОБА_1 надіслано копію оскаржуваної постанови (а.с.18).

Однак ОСОБА_1 не вжив заходів щодо апеляційного оскарження постанови судді та подав разом із захисником апеляційну скаргу лише 14. 05. 2021, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку з дня винесення постанови судді першої інстанції.

Доводи клопотання ОСОБА_1 та його захисника адвоката Стасюка Ю.П. про те, що на розписці про вручення судової повістки, зокрема, від 16. 04. 2021 міститься не його підпис, є необґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду.

У разі ухилення від явки до суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, може бути піддана приводу лише для розгляду тих справ, у яких присутність особи є обов`язковою (ч. 2 ст. 268 КУпАП).

Статтею 277-2 КУпАП передбачено, що повістка, у якій зазначаються дата і місце розгляду справи, вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не пізніше, ніж за 3 доби до дня розгляду.

Проте вказана норма КУпАП не містить передбаченого порядку вручення судових повісток.

Як зазначалось вище, судом першої інстанції за адресою фактичного місця проживання ОСОБА_1 , яку він вказав при запровадженні відносно нього справи про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_1 , направлено судову повістку про виклик до суду, а саме, на 20. 04. 2021 о 09 год., яка була вручена кур`єром суду під розписку ОСОБА_1 особисто 16. 04. 2021 (а.с.14). Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд також враховує і те, що ОСОБА_1 та його захисник- адвокат Стасюк Ю.П. не надали апеляційному суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у розписці від 16. 04. 2021 про отримання судової повістки міститься підпис не ОСОБА_1 .

Що стосується посилання апелянтів на те, що повідомлення про виклик до суду ОСОБА_1 здійснювались судом за невірною адресою, то вказана обставина не спростовує факту отримання ОСОБА_1 16. 04. 2021 судової повістки про виклик до суду на 20. 04. 2021.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.

-4-

В апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не наведено інших переконливих мотивів про поважність причини, яка б позбавила ОСОБА_1 та його захисника адвоката Стасюка Ю.П. можливості оскаржити постанову суду в межах передбаченого законом строку, а тому підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційний суд не вбачає.

При цьому апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) сформульовану в рішенні від 03. 04. 2008 у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

При прийнятті рішення про необхідність відмови ОСОБА_1 та його захиснику адвокату Стасюку Ю.П. у поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску; що пропущений строк є значним; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

клопотання ОСОБА_1 та його захисника адвоката Стасюка Ю.П. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20. 04. 2021 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, щодо ОСОБА_1 залишити без задоволення, в поновленні цього строку відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особам, які її подали, - адвокату Стасюку Ю.П. та Нодь О.О.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: