ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2021 Справа №607/3311/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К.М., за участю захисника Кучмія М.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , працюючого головою правління АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон», реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу № 19-01-143/008 про адміністративне правопорушення від 12.02.2021 року, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді голови правління АТ «ТРЗ «Оріон», за місцем здійснення діяльності підприємства, в період з 08.01.2020 року по 09.02.2021 року, вчинив адміністративне правопорушення за ознаками частини 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме:

-в порушення статті 106 КЗпП України, працівникам ОСОБА_2 (охоронник) та ОСОБА_3 (охоронник) за підсумками 2020 року не оплачено в подвійному розмірі надурочні години на загальну суму 571,83 грн.;

-в порушення частини 1 статті 115 КЗпП України, частини 1 статті 24 ЗУ «Про оплату праці», заробітна плата працівникам АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» за 2020 рік виплачувалася не регулярно та пізніше семи днів після закінчся періоду, за який здійснюється виплата за жовтень 2020 року виплачувалася 02.12.2020, 03.12.2020, 09.12.2020, 16.12.2020, 28.12.2020 року, за листопад 2020 року 10.12.2020, 14.12.2020, 15.12.2020. 16.12.2020, 24.12.2020 року, за грудень 2020 року 02.02.2021, 03.02.2021, 04.02.2021, 09.02.2021 року;

в порушення частини 4 статті 115 КЗпП, статті 21 ЗУ «Про відпустки» заробітна плата за весь час щорічної відпустки працівникам АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» протягом 2020 року виплачувалася пізніше ніж за три дні до початку відпустки завідувачу складу ОСОБА_4 надано щорічну основну відпустку тривалістю 24 календарних дні з 02.03.2020 по 26.03.2020 року, оплата проведена під час виплати заробітної плати за даний період. Аналогічне порушення виплати заробітної плати за весь час щорічної відпустки мало місце протягом 2020 року щодо інших працівників АТ «Тернопільський радіозавод«Оріон»;

в порушення статті 34 ЗУ «Про оплату праці», при виплаті заробітної плати працівникам АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» у 2020 році за (2018-2019 роки) проводилася компенсація втрати частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням строків її виплати, відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством за серпень 2018 року виплачена 03.12.2020 року, за липень 2018 року виплачена 02.02.2021 року, за березень 2018 року виплачена 28.05.2020 року, за січень 2019 року виплачена 04.06.2020 року, за лютий 2019 року виплачено 05.08.2020 року, за квітень 2019 року виплачена 07.08.2020 року;

порушення ст. 4 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», при виплаті заборгованості по заробітній платі працівникам АТ «Тернопільський радіозавод«Оріон» у 2020 році (за 2018-2019 роки) не проводилася виплата сум компенсації у тих же місяцях, у яких здійснювалася виплата заборгованості;

в порушення частини 1статті 116 КЗнП України, працівникам ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не нараховано та не виплачено сум, що належали їм від підприємства в день звільнення. Аналогічне порушення мало місце при звільненні інших працівників АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон»;

в порушення частини 1статті 116 КЗпП України, звільненому працівнику АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» ОСОБА_5 не нараховано та не виплачено грошової компенсації за всі не використані нею дні щорічної відпустки.Аналогічне порушення мало місце при звільненні інших працівників АТ «Тернопільський радіозавод» Оріон».

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Приймаючи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розгляд справи у його відсутності.

Захисник особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення адвокат Кучмій М.Я. у судовому засіданні пояснив, що 17 січня 2019 року, згідно Договору № 01-П від 09 листопада 2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Самбірський радіозавод «Сигнал» набуло право власності на контрольний пакет акцій AT «Тернопільський радіозавод «Оріон», а саме на 99543480 простих іменних акцій, що становить 96,1290% статутного капіталу Товариства. ТОВ «Сигнал» зобов`язувався протягом 5-ти років після набуття права власності на пакет акцій погасити борги із виплати заробітної плати та перед бюджетом, що були наявні на момент укладення договору. Голова правління ОСОБА_1 приступив до виконання своїх обов`язків з березня 2019 року. На той момент діяльність товариства була збитковою, його робота практично була зупинена. На даний час робота товариства відновлена, однак спостерігається нестача обігових коштів на фінансування поточної господарської діяльності та потрібно оплачувати борги. У зв`язку з цим, виплата зарплати працівникам проводилася з відхиленням від термінів, але на кінець 2020 року протермінованої заборгованості по зарплаті за 2020 рік не було. На початок 2021 року залишилася невиплаченою зарплата за 2018 рік в сумі 2,4 млн. грн.

Згідно ст. 106 КЗпП України на товаристві ведеться облік понаднормових годин і по закінченні року працівникам нараховується доплата за надурочний час, тому в січні 2021 року працівникам товариства була нарахована дана доплата. Відпускні виплачувалися працівникам разом із зарплатою за проханням самих працівників, що повністю відповідає законодавству. Виплата розрахункових працівникам в 2020 році проводилася на наступний день після звернення працівника, так як у день звільнення працівник не працював і не з`явився для отримання коштів. Стосовно повноти нарахування компенсації при звільнені, зауваження управління праці враховано і зроблено перерахунок. Однак, нарахування компенсації за невикористану відпустку ОСОБА_5 вважає незаконним, оскільки вона не працювала більше 3 років, в січні 2021 року подала заяву на звільнення і відповідно не відпрацювала необхідний термін для отримання відпустки. Вважає висновки інспектора праці однобічними і такими, що не відповідають діючому законодавству, а тому просить провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 41 КУпАП настає за порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплата її не в повному обсязі, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

За ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При цьому, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ст. 256 КУпАП встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення № 19-01-143/008 від 12 лютого 2021 року не зазначено суті адміністративного правопорушення, зокрема, не вказано про конкретних працівників, щодо яких здійснено порушення встановлених термінів виплати заробітної плати та не виплачено суми при звільненні, що належать до виплати працівникам від підприємства, установи, організації.

Як випливає з матеріалів справи, Голова правління ОСОБА_1 приступив до виконання своїх обов`язків з 25.02.2019 року.

Із довідки № 310/69, виданої АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» від 08.02.2021 року вбачається, що станом на 08.02.2021 року заборгованість по заробітній платі 201 працівнику заводу становить 3139,4 тис. грн., з яких заборгованість за 2018 рік 2376, 3 тис. грн. Заборгованості по виплаті заробітної плати звільненим працівникам немає.

У доданих до протоколу виписок про рух коштів за період з 01.01.2020 по 31.01.2020 підтверджено перерахування коштів на оплату заробітної плати.

Згідно із наявною в матеріалах справи заявою ОСОБА_4 про надання щорічної відпустки, останній просить провести виплату відпускних при виплаті заробітної плати.

Крім того, матеріалами справи не підтверджено, які саме суми компенсації за невикористану відпустку не були виплачені чи виплачені не в повному обсязі звільненим працівника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Лише тільки протокол у справі про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції».

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Доданими до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалами справи не доведені вказані у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо порушення ОСОБА_1 встановлених термінів виплати заробітної плати, відпускних та невиплати сум при звільненні, що належать до виплати працівникам від підприємства, установи, організації.

Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що докази, які надані судді, не є достатніми для доведеності за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, а саме: порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплати її не в повному обсязі.

За даних обставин вважаю, що справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП, слід провадженням закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 41, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяК. М. Грицай