КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/2231/2021 Суддя І інстанції - Курічова В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року суддя Київського апеляційного суду

Немировська О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Бованенка Олександра Миколайовича на постанову судді Дарницького районного суду м.Києва від 22 січня 2021 року про визнання ОСОБА_1 , який народився: ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , не працює, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 21 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 02.11.2020 о 20.15 по вул. Російській у м. Києві керував автомобілем марки «Hyundai», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку у лікаря нарколога відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - Бованенко О.М. просить скасувати постанову судді місцевого суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження. Також апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що він не був обізнаний про розгляд справи у суді першої інстанції, у встановленому законом порядку копію оскаржуваної постанови не отримував, а про її наявність дізнався лише 21 березня 2021 року.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що вказаний факт не встановлений матеріалами справи. 02.11.2020 автомобіль ОСОБА_1 був припаркований, під час його зупинки водій іншого автомобіля марки «Nissan Qashqai», номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпеці та здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Hyundai», номерний знак НОМЕР_1 . Тому він вважає, що ОСОБА_1 , не міг керувати автомобілем в цей час і відповідно в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до чч. 4-6 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. Апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дня до початку судового розгляду. Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

В судове засідання, призначене на 05.05.2021 адвокат Бованенко О.М. не з`явився, повідомив про те, що договір про надання правової допомоги з ОСОБА_1 розірвано. Водночас ОСОБА_1 просив відкласти розгляд справи для забезпечення явки захисника. В судове засідання, призначене на 17.05.2021 ОСОБА_1 та його захисник не з`явились, адвокат Бованенко О.М. направив клопотання про відкладення розгляду справи. В судовому засіданні 31.05.2021 ОСОБА_3 було заявлено клопотання про виклик свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яке було задоволено.

В судове засідання, призначене на 14.06.2021 ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Бованенко О.М. не з`явились. Адвокатом Бованенком О.М. було направлено до суду додаткові пояснення, в яких він просив розглядати справу у відсутність його та ОСОБА_1 .

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника не лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання (рішення ЄСПЛ «Чірікоста і Віола проти Італії»).

ОСОБА_1 на вказану ним при складанні протоколу адресу місцевим судом направлялась судова повістка, яка повернулась із зазначенням причини: «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до чч. 4-7 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 було складено протокол серії ДПР18 №007867 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 30 КУпАП. Відповідно до протоколу, він 02.11.2020 по вул. Російській, 84 у м. Києві керував автомобілем марки «Hyundai», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду в установленому законом порядку відмовився.

Доводи, викладені захисником ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, висновку судді місцевого суду не спростовують.

Факт відмови від проходження огляду підтверджується також показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Доводи, викладені захисником в апеляційній скарзі про те, що показання свідків містяться на бланку, не свідчить про те, що ці пояснення не відповідають дійсності.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В п. 2.5 Правил дорожнього руху України закріплено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу.

За правилами чч. 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявний у діях ОСОБА_1 , підтверджується даними протоколу по адміністративне правопорушення від 02.11.2020, поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не пропонувалось пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, не спростовує висновку судді місцевого суду, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду. В протоколі було зазначено ознаки наркотичного сп`яніння - зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя.

Посилання апелянта на те, що інший учасник ДТП - водій ОСОБА_2 не виявляв претензій з приводу стану сп`яніння ОСОБА_1 і водії погодились скласти Європротокол, є неспроможними, оскільки як визнає сам апелянт за фактом вказаної ДТП було складено протокол відносно ОСОБА_2 і постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 09 грудня 2020 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апелянт заперечує висновок, викладений у постанові судді районного суду про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, посилаючись на те, що поліцейські не зупиняли автомобіль під його керуванням, транспортний засіб стояв припаркований на вулиці, а сам ОСОБА_1 був затриманим біля автомобіля. Окрім того, вказує на те, що працівників поліції викликав безпосередньо ОСОБА_1 у зв`язку з фактом ДТП.

Разом з тим, ОСОБА_1 не зазначає, з якою метою приїхав на АДРЕСА_3 , яке не є його місцем проживання та знаходився біля автомобіля, який йому не належить. Також ОСОБА_1 не було наведено даних, про те, що автомобілем керував не він, а інша особа.

Апеляційний суд дійшов висновку, що оскільки біля автомобіля ОСОБА_1 був один, тобто інших осіб, які б могли керувати транспортним засобом не було, вимоги поліцейського до водія надати відповідні документи, а в подальшому пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки виникла підозра, що він перебуває в такому стані, були обґрунтованими.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП врегульовано в Розділі Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015. Відповідно до пунктів 3-6 вказаного Розділу направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами, далі - Порядок) зазначається, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно з п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду

Таким чином, доводи апелянта про порушення працівниками поліції порядку складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та порядку проведення огляду на стан сп`яніння не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Протокол про адміністративне правопорушення ч. 1 ст. 130 КУпАП складений з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, та містить в собі всі необхідні відомості, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, як доказ у справі про адміністративне правопорушення.

Порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП під час складення протоколу про адміністративне правопорушення та проведення огляду, в ході апеляційного перегляду не встановлено.

В ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. До основних засад правосуддя відноситься змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При розгляді даної справи суддя районного суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновок судді місцевого суду відповідає фактичним обставинам справи, та не спростовується доводами апеляційної скарги. За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

поновити захиснику ОСОБА_1 - Бованенку Олександру Миколайовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Бованенка Олександра Миколайовича залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м.Києва від 22 січня 2021 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Немировська О.В.