ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/75/21

12 лютого 2021 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі судді Грипіч Л. А. розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції № 2 Рівненського районного управління поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого за ст. 122-4 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №438506 від 09.01.2021 року, складеного інспектором СРПП №3 Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області капітаном поліції Самородюком В. В., вбачається, що 09.01.2021 року о 17 год. 40 хв. в с. Звіздівка по вул. Набережна, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «FIAT STILO», д.н.з НОМЕР_1 став причетним до дорожньо - транспортної пригоди, а саме зіткнувся із автомобілем марки «SKODA SUPERB», д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та залишив на порушення встановлених правил місце дорожньо - транспортної пригоди, до якої був причетний.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 А та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що з даним протоколом повністю не згідний, оскільки вказаного у ньому правопорушення не вчиняв. Вважає його незаконним, необгрунтованим та безпідставним. На підтвердження своїх доводів зазначив, що 09.01.2021 року близько 17 год. 30 хв. рухаючись по вул. Набережній в с. Звіздівка побачив, як йому назустріч рухається автомобіль марки «SKODA SUPERB», під керуванням місцевого жителя ОСОБА_2 . Даний автомобіль рухався прямо в його автомобіль, в зв`язку з чим він прийняв вправо на скільки зміг, однак ОСОБА_2 всеодно в`їхав в його автомобіль. Зрозумівши, що скоїв, ОСОБА_2 здав назад і почав тікати з місця ДТП. Наздогнавши його за метрів 500 по тій самій вулиці Набережній стало зрозуміло, що ОСОБА_2 був дуже п`яний. Зазначив, що для того, щоб зафіксувати даний факт, він викликав поліцію та ввімкнув камеру. Він намагався затримати ОСОБА_2 до приїзду поліцейських, однак прийшла дружина ОСОБА_2 з тверезим водієм і вони поїхали своїм авто до місця проживання ОСОБА_2 , де сховалися у себе на подвір`ї. Приїхавши до подвір`я ОСОБА_2 один з працівників поліції з дозволу дружини ОСОБА_2 увійшов на подвір`я, щоб оглянути автомобіль і зафіксувати на фото пошкодження авто після ДТП. Працівники поліції не хотіли складати матеріали за фактом того, що водій ОСОБА_2 був п`яний і втік з місця ДТП, пояснивши це тим, що вони не мають права, оскільки він сховався та знаходиться в будинку. Таким чином станом на 09.01.2021 року працівники поліції не склали жодного протоколу на винуватця ДТП ОСОБА_2 , однак склали протокол відносно нього - ОСОБА_1 за залишення місця ДТП. Обурившись такою бездіяльністю працівників поліції він за підтримки місцевої громадської організації АЄС звернувся до Костопільського ВП за роз`ясненням даної ситуації, де йому було надано інформацію, що ОСОБА_2 було доставлено до відділку рано вранці та відібрано покази, де він зізнався, що був п`яний на момент вчинення ДТП і що він дійсно втік з місця ДТП.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просив суд закрити провадження по даній справі у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122-4 КУпАП, оскільки наміру залишати місце ДТП у нього не було, а дана обставина виникла у зв`язку з тим, що місце ДТП залишив безпосередній винуватець ДТП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №438506 від 09.01.2021 року, схему місця ДТП від 09.01.2021 року, протокол огляду та вилучення речей, предметів від 09.01.2021 року, письмові пояснення ОСОБА_1 від 09.01.2021 року, ілюстративну таблицю до схеми місця ДТП від 09.01.2021 року, відповідь Рівненського управління ДВБ НП України від 01.02.2021 року про результати розгляду звернення ОСОБА_1 , лист Рівненської обласної прокуратури від 03.02.2021 року щодо організації розгляду звернення ОСОБА_1 щодо правомірності дій працівників поліції, відео зафіксованих подій від 09.01.2021 року та з`ясувавши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, як один з доказів в справі про адміністративне правопорушення має містити усі дані, закріплені у ст. 256 КУпАП, для того, щоб він мав відповідну силу і щоб його неможливо було заперечувати.

По своєму призначенню адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд виходить з того, що при вирішенні питання про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення адміністративний протокол розглядається як доказ у сукупності з іншими доказами (поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, висновками експерта, речовими доказами, фотоматеріалами, тощо).

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення немає належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 вчинив дії, які охоплюються складом правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, зокрема, в матеріалах справи відсутні письмові пояснення свідків, які могли б підтвердити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відсутні письмові пояснення іншого учасника ДТП. Крім того, долучена до матеріалів справи схема місця ДТП від 09.01.2021 року не містить точної інформації про місце ДТП.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Диспозиція ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо - транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Суд не вбачає в діях ОСОБА_1 умислу на вчинення вказаного адміністративного правопорушення, оскільки вони були зумовлені поважними причинами, а саме затримання особи винної в порушенні правил дорожнього руху, яка залишила місце ДТП, створенні аварійної обстановки в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, суд вважає, що в справі не встановлено жодного належного, об`єктивного та обґрунтованого доказу, який би беззастережно вказував на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Норма ст.10 КУпАП визначає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 не вбачається події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а відтак у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Згідно ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 9, 10, 122-4, ч. 1 ст. 247, 251, 280, 283-284, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

СуддяЛ. А. Грипіч