Справа № 643/9668/21
Провадження № 3/643/2844/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2021 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Тимош О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Харківське районне управління поліції №2 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 02.04.2021 о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_1 вчинив конфлікт з чоловіком своєї сестри ОСОБА_2 за адресою спільного місця проживання: АДРЕСА_1 , в ході якого виражався на його адресу брудною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив насильство в сім`ї, а саме: дії психологічного характеру.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, не визнав, пояснив, що у них постійно виникають конфлікти з ОСОБА_2 . Останній був зареєстрований у квартирі, що належить йому та його сестрі, на його прохання тимчасово, для оформлення пенсії, проте до сих пір не знявся з реєстрації.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що проживає по АДРЕСА_1 разом з дружиною. Крім того, в квартирі проживають ОСОБА_3 з п`ятирічним сином та батько ОСОБА_3 . Пояснив, що ОСОБА_3 зловживає алкоголем, постійно приходить додому на підпитку та влаштовує скандали, чіпляється до нього. Потім подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, ОСОБА_3 покарати максимально.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , яка є сестрою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та дружиною потерпілого показала, що всі конфлікти між братом та чоловіком виникають в зв`язку із зловживанням ними спиртних напоїв. Конфлікти розпочалися, коли їх с чоловіком «вигнали» в маленьку кімнату. Також свідок пояснила суду, що ОСОБА_1 в цей день замахувався на неї, б`є її, влітку 2020 року побив її чоловіка, після чого останній говорив, що боїться застосувати ніж проти ОСОБА_1 , тому кожного разу коли виникає конфлікт між ним та братом, викликає поліцію. Крім того, свідок зазначила, що її чоловік не любить коли хтось голосно говорить, а ОСОБА_4 часто голосно розмовляє та заважає чоловіку спати. Свідок ОСОБА_2 пояснила, що її чоловік є інвалідом другої групи з психічного захворювання, а тому дуже легко роздратовується.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , який є батьком особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та тестем потерпілого показав, що ОСОБА_2 постійно викликає поліцію, при чому безпричинно, розповідає поліції про погрози, проте на справді йому ніхто не погрожує, а саме він голосно розмовляє та висловлюється нецензурно. Свідок вважає, що така поведінка викликана тим, що ОСОБА_2 хоче самостійно володіти квартирою та робить все, щоб ОСОБА_4 посадити, а його (свідка) «відправити на цвинтар».

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до органів поліції із заявою про застосування заходів та просив притягнути до відповідальності ОСОБА_6 , який погрожує фізичною розправою та ображає нецензурною лайкою. Також ОСОБА_2 надав письмові пояснення аналогічні викладеним у судовому засіданні.

З рапорту поліції вбачається, що з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проведено профілактичну бесіду щодо недопущення протиправних дій у майбутньому відносно один одного.

Постановою судді Московського суду м.Харкова від 15.02.2021 ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю недоведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Так. з наданих суду матеріалів не вбачається, що дії ОСОБА_1 викликали у ОСОБА_2 як у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З наданих свідками пояснень вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує тривалий конфлікт, головним чином викликаний неможливістю домовитися щодо користування квартирою, внаслідок якого виникають обопільні образи, нецензурна лайка.

Ч.2 ст.173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суду не надано допустимі, належні та достатні докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 вчинення дій, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Отже наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, судом не встановлено.

П.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з викладеним провадження у справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.38, п.1 ст.247, п.3 ст.284 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.М.Тимош