Справа № 444/2609/21
Провадження № 3/444/1270/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., за участі особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , захисника Куликовець І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зеленів, Рогатинського району Івано-Франківської області, реєєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого пенсіонера, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Жовківським РВ УМВСУ у Львівській області 25.03.1997 року, ІПН НОМЕР_2 ,-

- за ст. ст. 122-4, 124, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Жовківського районного суду Львівської області надіслано протокол серії ДПР18 №054631 від 29.08.2021 року, який складений СРПП ВП №2 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області Недбайло О.Ю. відносно ОСОБА_1 , згідно якого ОСОБА_1 , 04.08.2021 року о 19 год. 20 хв. в с. Добросин, по вул. Учительська, 40А, Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області повторно протягом року, керував транспортним засобом марки "ВАЗ 2106", номерний знак НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду № 566 від 04.08.2021 року. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім цього, до Жовківського районного суду Львівської області надіслано протокол серії ДПР18 №054629 від 29.08.2021 року, який складений СРПП ВП №2 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області Недбайло О.Ю. відносно ОСОБА_1 , згідно якого ОСОБА_1 , 04.08.2021 року о 19 год. 20 хв. в с. Добросин, по вул. Учительська, 40А, Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області, керував транспортним засобом марки "ВАЗ 2106", номерний знак НОМЕР_3 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечого бокового інтервалу та здійснив наїзд на пішохода гр. ОСОБА_2 . Внаслідок ДПТ автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, а гр. ОСОБА_2 тілесні ушкодження. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КпАП України.

Окрім цього, до Жовківського районного суду Львівської області надіслано протокол серії ДПР18 №054630 від 29.08.2021 року, який складений СРПП ВП №2 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області Недбайло О.Ю. відносно ОСОБА_1 , 04.08.2021 року о 19 год. 20 хв. в с. Добросин, по вул. Учительська, 40А, Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області, керував транспортним засобом марки "ВАЗ 2106", номерний знак НОМЕР_3 ,скоївши дорожньо-транспортну пригоду, залишив місце пригоди не повідомивши орган поліції. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.10 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 122-4 КпАП України.

Згідно постанови судді Жовківського районного суду Львівської області від 05.10.2021 року, за клопотанням захисника ОСОБА_1 - адвоката Куликовець І.М., справи про адміністративні правопорушення обєднано в одне провадження та присвоєно номер справи 444/2609/21, провадження № 3/444/1270/2021.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчинених правопорушеннях не визнав та суду пояснив, що саме в цей день - 04.08.2021 року, він не керував транспортним засобом. Працівники поліції приїхали до нього додому та почали стверджувати, що він вчинив ДТП, а саме здійснив наїзд на пішохода та з місця події поїхав. На його поясення про те, що він не керував транспортним засобом - не зважали, а навпаки запропонували проїхати у медичний заклад для встановлення стану алкогольного спяніння. Наголосив на тому, що вони не пропонували йому пройти тест за допомогою алкотестера Драгер, а відразу ж сказали їхати в медичний заклад. Він поїхав лише з тієї причини, що не хотів провокувати конфліктної ситуації. В письмових поясненнях наданих поліцейським 04.08.2021 року, він також зазначив, що не керував транспортним засобом, однак вони не брали його пояснення до уваги. Окрім цього, просить врахувати письмові пояснення його адвоката, які долучені до матеріалів справи. На підставі вищенаведеного, просить провадження відносно нього закрити у зв`язку із відсутністю в його діях скдаду адміністративних правопорушень передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що в цей день він ішов додому з роботи. Падав дощ. Він хотів обійти яму, і так як було слизьке дорожнє покриття, він послизнувся і впав, втративши свідомість. Ствердив, що автомобіль його не зачіпав. В подальшому, зі слів його дружини, його побачив їхній сусід і на автомобілі привіз його додому. Письмові пояснення, які є наявні в матеріалах справи, власноручно він не писав, а лише їх підписав, оскільки розгубився, коли до нього прибули працівники поліції. Крім того, наголосив, що недавно (після одруження) проживає в с. Добросин Львівського району, і як наслідок, не знає людей, які там проживають, а тому не міг стверджено у письмових поясненнях писати, що саме ОСОБА_3 керував транспорним засобом та здійснив наїзд на нього. Претензій до ОСОБА_3 він не має.

Також додатково надав на адресу суду письмові пояснення на підтвердження наведеного в судовому засіданні та спростування письмових пояснень наданих ним поліцейським 04.08.2021 року.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, потерпілого, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пунктом 12.1 передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Стаття ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 2.10 а Правил дорожнього руху передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Диспозиція ст.122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1, 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту диспозиції ст.124 КУпАП вбачається, що обов`язковою ознакою складу правопорушення є наслідки у виді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається із пояснень потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні та письмової заяви, яка знаходиться в матеріалах адміністративної справи, особа яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не збивав його автомобілем і жодних претензій до ОСОБА_3 потерпілий не має.

Таким чином, за наявними в матеріалах справи доказами, судом не встановлено наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Диспозиція ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Разом з тим, оскільки події ДТП не було, то й відсутня обов`язкова ознака складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Відповідності до рішення від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Як вбачається з відеозапису події, оглянутого у судовому засіданні, ОСОБА_3 дійсно стверджував, що транспортним засобом він не керував та ДТП не здійснював.

У силу приписів ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тобто, наведене в сукупності спростовує викладене у протоколах про адміністративні правопорушення.

Суд бере до уваги і те, що ОСОБА_3 в судовому засіданні своєї вини не визнав та зазначив, що не він керував транспортним засобом, ДТП не вчиняв та, як наслідок, місця події не залишав, однак не заперечив факту перебування ним у стані алкогольного спяніння.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 2 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Чинне законодавство, в т.ч. і ПДР, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

За п.1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.74 (далі за текстом Конвенція про дорожній рух) «Каждое транспортное средство или состав транспортних средств, которые находятся в движении, должны иметь водителя».

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Таким чином, знаходження ОСОБА_1 04.08.2021 року в нетверезому стані, не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Суд вважає, що є достатньо доказів для прийняття правильного, законного рішення.

Під час розгляду справи не встановлено жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 04.08.2021 року о 19 год. 20 хв. в с. Добросин, по вул. Учительська, 40А, Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області повторно протягом року, транспортним засобом марки "ВАЗ 2106", номерний знак НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Також того, що він не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечого бокового інтервалу та здійснив наїзд на пішохода гр. ОСОБА_2 та в подальшому залишив місце пригоди не повідомивши орган поліції, оскільки вищенаведене спростовується показами ОСОБА_1 , відеозаписом, поясненнями потерпілого в судовому засіданні та письмовими поясненнями ОСОБА_2 наданих на адресу Жовківського районного суду Львівської області.

Тобто, в ході розгляду справи, детального дослідження доказів, зокрема, пояснень ОСОБА_2 , які покладені в основу складених протоколів, та які долучені до матеріалів справи, врахуючи пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та самого потерпілого ОСОБА_2 , не вбачається факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пояснення ОСОБА_1 наданими матеріалами не спростовуються, а навпаки підтверджуються.

Ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приходжу до висновку, що справа про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130, ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як відсутні подія і склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за які ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, оскільки його вина не доведена жодними належними доказами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись статтями 27, 36, 40-1, 122-4, 124, ч. 2 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 266, 283, ч. 2 ст. 284, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Суддя: Зеліско Р. Й.