Провадження № 33/801/897/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 28 липня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт строком 120 годин, стягнуто судовий збір у розмірі 454 грн 00 коп. на користь держави.

В постанові суду зазначено, щовідповідно до протоколу № 52450379 від 06.05.2021 року про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив правопорушення, що полягає у несплаті аліментів, останнім не сплачено аліменти, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання у сумі 53 428,89 грн.

Не погоджуючись із такою постановою суду, ОСОБА_1 28 жовтня 2021 року, згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції Вінницького міського суду Вінницької області Вх. № 77121, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 28 липня 2021 року і направити справу на новий розгляд. В апеляційній скарзі посилається, що розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності відбувся без його участі. Також зазначає, що він хворіє на псоріаз і остеохондроз шийного відділу хребта першого ступеня і не може контактувати з хімічними та механічними подразниками, надає довідки, тому не може виконувати суспільно-корисні роботи

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 подану апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній підстав, просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно частини першої статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає у разі несплати аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З об`єктивної сторони даний адміністративний проступок характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї. При цьому, для утворення складу правопорушення є обов`язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Щодо аргументів заявника в апеляційній скарзі про те, що розгляд справи відбувся без його участі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпного переліку справ, розгляд яких проводиться за обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не відноситься.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 , було надіслано повістки про розгляд справи, (а. с. 12, 13). Розгляд справи судом першої інстанції відкладався, однак в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували отримання викликів до суду ОСОБА_1 .

Отже суд першої інстанції не правомірно розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 проте місцевий суд, дійшов правильного висновку за наявності доказів, що містяться в матеріалах справи, щодо винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.

Як встановлено судом та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, на примусовому виконанні у Центральному ВДВС у м. Вінниці Центрально-Західному МУМЮ (м. Хмельницький) перебуває виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частин заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 21.05.2019 і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 7).

Внаслідок невиконання ОСОБА_1 умов зазначеного виконавчого провадження станом на 30.04.2021 утворилася заборгованість, сукупний розмір якої становить 53428 грн. 89 коп.(а. с.6).

Доводи апелянта про те, що він сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , не можуть бути взяті до уваги, оскільки надані до суду квитанції про сплату аліментів свідчать лише про часткову сплату ним аліментів, а тому спростовує факту наявності заборгованості.

Стосовно посилання ОСОБА_1 на наявність у нього ряду хвороб у зв`язку з якими він не може виконувати суспільно корисні роботи слід зазначити наступне.

Згідно ст. 31-1 КУпАП суспільно корисні роботи полягають у виконанні особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, оплачуваних робіт, вид яких та перелік об`єктів, на яких порушники повинні виконувати ці роботи, визначає відповідний орган місцевого самоврядування.

Суспільно корисні роботи призначаються районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею) на строк від ста двадцяти до трьохсот шістдесяти годин і виконуються не більше восьми годин, а неповнолітніми - не більше двох годин на день.

Суспільно корисні роботи не призначаються особам з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

Оскільки ОСОБА_1 за суб`єктною ознакою не відноситься до осіб визначених в ч. 3 ст. 31-1 КУпАП, тому судом першої інстанції вірно накладено вид стягнення, передбачений санкцією інкримінованої йому статті Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Надані ОСОБА_1 довідки про хвороби не підтверджують наявність у нього інвалідності, а тому не можуть бути підтвердженням того, що виконання суспільно-корисних робіт йому протипоказано.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд вірно врахував характер вчиненого правопорушення, особу винного, який притягується до адміністративної відповідальності, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність і вірно вважав за доцільне, з метою попередження вчинення ним аналогічних правопорушень у майбутньому застосувати до останнього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт.

З вказаними висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, вважає їх достатньо мотивованими і обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставними.

Отже у суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, призначив покарання у відповідності до санкції статті та з урахуванням положень ст. 33 КУпАП.

За таких обставин, подана апеляційна скарга не може бути задоволена, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 28 липня 2021 року слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 28 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета