Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа №480/1207/19
Провадження № 3-в/945/22/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 листопада 2021 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Войнарівського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Куртія О.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві подання подання старшого державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про примусовий привід боржника ОСОБА_1 ,

встановив:

На адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшло подання старшого державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про примусовий привід боржника ОСОБА_1 . В обґрунтування заявленого подання, старший державний виконавець посилається на те, що на виконанні Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №61066981 з примусового виконання постанови по справі №480/1207/19 щодо ОСОБА_1 , який на неодноразові виклики старшого державного виконавця, направлені за адресою боржника, до Відділу не з`являється. Беручи до уваги те, що боржник ОСОБА_1 без поважних причин не з`являється за викликом, вимоги виконавчого документа не виконує, старший державний виконавець просить застосувати відносно останнього примусовий привід через органи Національної поліції.

У судове засідання старший державний виконавець Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не з`явився.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився; причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши подання та матеріали додані до нього, суд дійшов такого.

Статтею 304 КУпАП встановлено, що питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до змісту статті 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.14 ч.3 ст.18 Закону України Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до п.27 ч.1 ст.23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), здійснює привід осіб за рішенням тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України, а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні, здійснює розшук боржника чи дитини у виконавчому провадженні у випадках, передбачених законом або рішенням суду.

З наявних у справі викликів державного виконавця, в провадженні якого перебуває виконавче провадження №61066981, слідує, що боржника ОСОБА_1 зобов`язано з`явитись до виконавця щодо надання письмового пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомлення про заходи, що вживаються з метою його виконання.

Так, з матеріалів доданих до подання вбачається, що двічі боржника ОСОБА_1 було викликано державним виконавцем до відділу державної виконавчої служби, однак відомостей щодо направлення вказаних викликів боржнику, а також отримання вказаних викликів боржником чи ознайомлення боржника зі змістом викликів іншим чином матеріали виконавчого провадження не містять.

Крім цього, відомостей про те, що боржник ОСОБА_1 не з`явився за викликом виконавця саме без поважних причин, тобто таких відомостей, які б надавали державному виконавцю право на звернення до суду з поданням про привід боржника, матеріали, додані до подання, також не містять.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що заявник не надав суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 уникає викликів державного виконавця, без поважних причин.

За таких обставин, суд вважає подання необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.304 КУпАП, ст.18 Про виконавче провадження, суд-

постановив:

Відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про примусовий привід боржника ОСОБА_1 .

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Войнарівський