Провадження № 3/742/566/21
Єдиний унікальний № 742/1794/21
Постанова
02 червня 2021 року м. Прилуки
Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Коваленко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуках адміністративну справу, що надійшла від Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , раніше протягом останнього року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не притягувався,
за ч.1 ст.130 КУпАП, -
08 травня 2021 року, близько 00 год. 58 хв., в м.Прилуки, по вул.Індустріальна, гр. ОСОБА_1 , керував автомобілем Фольсваген д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, продувати прилад «Драгер» відмовився, їхати в лікарню на стан вживання алкоголю відмовився, при цьому велася відеофіксація, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином.
Представник ОСОБА_1 Матвієнко В.М. в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 не керував автомобілем та заявив клопотання про направлення адміністративного матеріалу на доопрацювання.
Своє клопотання аргументував тим, що працівниками поліції зазначено порушення ОСОБА_1 п.2.5 А ПДР, хоча такого пункту в ПДР немає. В матеріалах справи відсутні відомості про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.В протоколі маються виправлення що є порушенням Інструкції з оформлення матеріалів пр адміністративне правопорушення. Відсутність безперервності відеозапису також на переконання представника є підставою для повернення матеріалів для доопрацювання.Також зазначає, що матеріали справи не містять акту огляду на стан сп`яніння.
В судовому засіданні інспектор поліції Соболевський С.Г. пояснив, що він написав прізвище зі слів водія, після чого перевірив по базі «Цунамі» та встановив, що прізвище водія не « ОСОБА_2 », а « ОСОБА_3 », по батькові не « ОСОБА_4 », а « ОСОБА_5 ». Після чого було внесено виправлення у протокол про адміністративне правопорушення , а при викладенні суті правопорушення ним було зазначено вірне прізвищем та по батькові порушника.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.130 ч.1 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до ст.ст.245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.
При розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На підставі цих вимог закону, а також ст.ст.251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази вини особи, притягнутої до адміністративної відповідальності та дати їм належну оцінку в їх сукупності.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення додано наступні докази :
протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №471844 від 08.05.2021 року в якому зазначено, що 08 травня 2021 року, близько 00 год. 58 хв., в м.Прилуки, по вул.Індустріальна, гр. ОСОБА_1 , керував автомобілем Фольсваген д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, продувати прилад «Драгер» відмовився, їхати в лікарню на стан вживання алкоголю відмовився, при цьому велася відеофіксація, чим порушив п.2.5 А ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП(а.с.2)
Відеозаписом події :
Файл №1, на якому відображено, як поліцейський виходить із службового автомобіля і підходить до чоловіка, який відходить від автомобіля. Водій повертається до свого автомобіля, з пасажирського сидіння виходить чоловік. Водій намагається зателефонувати. По телефону водій повідомляє, що його зупинили хлопці. Водій називається « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 . Працівник поліції пропонує водію продути прилад «Драгер», який відмовився від цього та їхати в лікарню, від підпису в протоколі також відмовився.
Файл №2, на якому відображено, як рухається службовий автомобіль поліції. На зустріч рухається автомобіль з увімкненим світлом фар. Після включення проблискових маячків червонного колору, автомобіль не зупинився. Після переслідування автомобіль Фольсваген д.н.з. НОМЕР_1 зупинився, із-за керма вийшов водій і до нього відразу ж підходить працівник поліції.
Надаючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд констатує, що з відеозапису файла №1 та 2 чітко видно , що автомобіль Фольсваген д.н.з. НОМЕР_1 переслідується працівниками поліції і після його зупинки із-за керма виходить водій ОСОБА_1 і до нього підходить працівник поліції та просить надати документи, що підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Крім того, доводи представника ОСОБА_1 Матвієнка В.В. про те, що ОСОБА_1 не їхав на автомобілі спростовуються особистими твердженнями ОСОБА_1 , які відображені на відеозаписі файл-1, де останній в розмові по телефону з невідомою особою повідомляє, що його зупинили хлопці.
Протоколом про адміністративне правопорушення в сукупності з відомостями , які містятся на відеозаписах підтверджують, що ОСОБА_1 відмовився проходити обстеження на стан сп`яніння, як на місці виявлення правопорушення так і в лікувальному закладі..
Доводи представника ОСОБА_1 - Матвієнка В.М. , про те, що матеріали справи підлягають поверненню на доопрацювання, оскільки в протоколі ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.5 А ПДР безпідставним, оскільки судом встановлено і дані обставини підтверджуються суттю викладеного в протоколі правопорушення з якого вбачається , що ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.5 ПДР, а отже помилкове зазначення підпункту «А» п.2.5 ПДР, якого не існує в ПДР, не є суттєвим порушення та не виключає відповідальність останнього.
Крім того, суд погоджується з доводами представника ОСОБА_7 про те, що поліцейськими було порушено вимоги Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення (розділ 1 п.2 п.п.1), оскільки останніми здійснювалося включення відеореєстратора та не забезпечено ведення безперервного відеозапису.
На переконання суду, дане порушення не тягне за собою визнання обстеження водія не стан сп`яніння недопустимим доказом, оскільки сама процедура обстеження проводилася на відозапис безперервно , що підтверджується дослідженими в судовому засіданні фідеофалами , а отже обстеження проведено у відповідності до вимог ст.266 КУпАП.
Безпідставиним є доводи представника ОСОБА_7 про порушення порядку обстеження на стан сп`яніння із-за відсутності акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів , оскільки як зазначено судом вище обстеження було проведено відповідно до вимог ст.266 КУпАп і відсутність акту не свідчить про порушення вимог ст.266 КУпАП та не тягне за собою підстав визнання результатів обстеження недопустимими доказами.
Щодо недопустимості внесення виправлень в протокол про адміністративне правопорушення слід зазначити наступне.
Розділ ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, встановлює, що Протокол про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом згідно з технічним описом бланка протоколу про адміністративне правопорушення, на якому проставлено відповідні серію та номер. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.
Таким чином, національне законодавство безумовно не забороняє закреслення чи виправлення відомостей, внесення додаткових записів до протоколу про адміністративне правопорушення.
Закреслення чи виправлення відомостей, внесення додаткових записів забороняється саме після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.
З дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення вбачається , що дійсно в останньому мається виправлення , а саме закреслено прізвище ОСОБА_2 та взято в дужки по батькові ОСОБА_4 .
З показань поліцейського ОСОБА_8 вбачається , що виправлення здійснено в зв`язку з тим, що водій не вірно зазначив своє прізвище, але в ході складання протоколу ним було встановлено дійсне прізвище порушника в зв`язку з чим і було внесено виправлення, а в суті правопорушення зазначено вірне прізвище.
Дані показання поліцейського суд визнає достовірними, оскільки вони підтверджуються відеозаписом на якому відображено, що водій називає прізвище ОСОБА_6 .
Таким чином, суд під час розгляду справи не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що поліцейський ОСОБА_8 був упереджений при складанні протоколу, що в нього були підстави фальсифікувати такий.
У зв`язку із зазначеним, суд приходить до висновку про те, що поліцейський ОСОБА_8 при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень, протокол ним складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, оскільки виправлення внесені під час складення протоколу до підписання порушником, що не заборонено Інструкцією на яку посилається представник.
Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Виходячи з викладеного вище, суд приходить до переконання, що підстав для повернення протоколу на доопрацювання немає, оскільки виявлені при складанні протоколу порушення є несуттєвими і суд має можливість надати їм оцінку та прийняти рішення по справі.
Оцінюючи докази у справі, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, що в своїй сукупності дають можливість зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно зі ст.33 КУпАП стягнення за адмінправопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст.ст.34, 35 КУпАП, судом не встановлено обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 .
Відповідно до довідки інспектора сектору адміністративної практики Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримував посвідчення водія (а.с.4)
З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, з огляду на те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, суд вважає за можливе призначити йому стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно зі ст.40-1 КУпАП, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.
Відповідно до ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особами, стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 грн .
На підставі вищевикладеного, ЗУ «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 33,34,35, 40-1,ч.1 ст.130,221,283,308 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В :
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір (0,2 відсотки розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2021 р.), що складає 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.
У разі несплати штрафу понад 15 днів постанова підлягає примусовому виконанню.
В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу визначеного відповідною статтею КУпАП та зазначеного в постанові про стягнення штрафу.
На постанову суду протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд з дня винесення постанови.
Суддя: Коваленко А.В.