ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2021 Провадження № 3/425/1490/21

Справа № 425/3409/21

Рубіжанський міський суд Луганської області в особі судді Овчаренко О.Л., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу поліції №1 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №714644 від 09.11.2021, ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній 04.11.2021 о 16:00 год., знаходячись на пустирі неподалік від дев`ятого мікрорайону м. Рубіжне, долонею руки вдарив малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по обличчю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що дійсно у зазначений у протоколі час її неповнолітній син ОСОБА_2 , 2009 року народження, гуляв з друзями на пустирі м.Рубіжне. Про те, що зазначено у протоколі, їй стало відомо від працівників поліції. Потім вже син розповів їй про те, що дійсно вдарив долонею по обличчю іншого хлопчика. Раніше син не допускав протиправних дій, такий випадок з ним стався вперше. З сином проведена бесіда про недопустимість такої поведінки у майбутньому. Син розкаюється у тому, що вчинив.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно й об`єктивно дослідити обставини правопорушення і з`ясувати, чи було воно вчинено та чи винна в цьому дана особа.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП з огляду на наступне.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тобто передбачених положеннями ст.150 Сімейного кодексу України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (із змінами та доповненнями) передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо. Всупереч вимогам статей 256, 184 КУпАП у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, в чому конкретно полягає з її боку ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітнього сина ОСОБА_2 , 2009 року народження. У свою чергу, належних, допустимих та беззаперечних доказів, які би у своїй сукупності свідчили про те, що ОСОБА_1 як мати ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню дитини, матеріали справи не містять. Самі по собі наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, що неповнолітній син, 2009 року народження, перебуваючи на вулиці, долонею руки вдарив малолітню дитину по обличчю, не може бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 як мати ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню дитини.

Викладене у сукупності свідчить про те, що по справі не встановлено об`єктивних даних про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись, ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області в десятиденний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.Л. Овчаренко