Справа № 139/891/21
Провадження № 3/139/409/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Могилів-Подільського РВП УМВС у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, до адміністративної відповідальності не притягувався, -

В С Т А Н О В И Л А:

Щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 408161 від 14 листопада 2021 року. Відповідно до цього протоколу о 09-ій годині 36 хвилин 14 листопада 2021 року в смт Муровані Курилівці він, як пасажир автобуса «Еталон», номерний знак НОМЕР_1 , що здійснює рейс м. Хмельницький - м. Могилів-Подільський (міжобласний), не мав при собі «негативного результату тестування на COVID-19 чи іншого документа, передбаченого постановою КМУ № 1236 від 09.12.2020 зі змінами, а саме пп. 22 п. 3 постанови КМУ № 1066 від 11.10.2021». ОСОБА_1 вмінено вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи в телефонному режимі на мобільний номер НОМЕР_2 .

Враховуючи таку обставину, прийнято рішення про розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Розглянувши справу, зокрема, вивчивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення (інших доказів до протоколу не додано), приходжу до наступного висновку:

Стаття 9 КУпАП дає визначення поняття адміністративне правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Із 17 березня 2020 року діє норма про адміністративну відповідальність за порушення правил карантину (ст. 44-3 КУпАП). Зокрема, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

ОСОБА_1 вміняється у вину порушення правил карантину, встановлених підпунктом 22 п. 3 постанови КМУ № 1066 від 11.10.2021.

Зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення постанова Кабінету Міністрів України не містить пункту 3 чи підпункту 22 взагалі. Цією постановою вносилися зміни до підпункту 22 п. 3 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020.

Однак, станом на 14 листопада 2021 року (час події) підпункт 22 п. 3 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 має нову редакцію, відповідно до постанови КМУ № 1096 від 20 жовтня 2021 року. У абзаці другому цієї норми зазначено, що «перевізник несе відповідальність за наявність у всіх пасажирів (крім осіб, які не досягли 18 років) документів, передбачених цим підпунктом».

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно з вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може розцінюватись як правопорушення, передбачене тією чи іншою статтею.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 вмінену у вину порушення правил щодо карантину людей, за яке не може наступати його відповідальність, оскільки він не є суб`єктом такого правопорушення.

У разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Керуючись ст. 62 Конституції України, ч. 1 ст. 44-3, п. 1 ст. 247, ст.ст. 1, 9, 23, 34, 221, 249, 251, 252, 276, 277, 279, 280, 284 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, провадженням закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Мурованокуриловецький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя : ______________