Справа № 152/438/21
П О С Т А Н О В А
Іменем України
14 травня 2021 року м. Шаргород
Суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області Мельник А.Г.,
розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, - за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
у с т а н о в и в :
28 березня 2021 року о 15-00 год в с. Клекотина по вул. Вишнева, громадянин ОСОБА_1 передав керування мотоблоком «Зубр» б/н ОСОБА_2 , який знаходився в нетверезому стані. Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_2 проводився у КНП «Шаргородська ЦРЛ». Висновок №39 від 28 березня 2021 року з результатом алкогольного сп`яніння.
Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав, пояснив, що 28 березня 2021 року він себе погано почував, а тому попросив свого кума - ОСОБА_2 , повезти його з дружиною на мотоблоці до с. Копистирин Жмеринського району. Відколи в нього трапився мікронсульт, йому складно керувати транспортним засобом особисто. ОСОБА_2 погодився, повідомивши, що напередодні вживав алкогольні напої. Саме 28 березня 2021 року ОСОБА_1 не вбачав жодних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_2 .. По дорозі з с. Копистирин мотоблок було зупинено працівниками поліції. Оскільки поліцейські відчули від ОСОБА_2 запах алкоголю з порожнини рота, то його забрали до лікарні для проходження огляду на стан сп`яніння. Пізніше, додому до ОСОБА_1 , прийшли працівники поліції та склали протокол за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння. Пояснення, які написані в протоколі просить не брати до уваги, оскільки надані вони були під диктовку працівника поліції. Водійського посвідчення ОСОБА_1 не отримував, документів на транспортний засіб, а саме на мотоблок «Зубр», не має.
Адвокат Солоненко Б.М. просив закрити провадження в цій справі на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній умисел на передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду показав, що не пам`ятає точної дати, в неділю йому зателефонував його кум - ОСОБА_1 і попросив відвезти його в с. Копистирин за картоплею. ОСОБА_1 після мікронсульту, сам керувати транспортним засобом не в змозі. До цього, в п`ятницю ОСОБА_2 дійсно вживав алкогольні напої, однак в той день коли він їхав за кермом мотоблоку не вживав. На місці зупинки транспортного засобу йому не пропонували пройти огляд. А відразу відвезли до лікарні. Там алкотестер вказав результат близько 1,3 промілле. За це він був притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що 28 березня 2021 року попросила чоловіка, ОСОБА_1 завезти її в с. Копистирин, однак він не міг сам керувати, оскільки в нього стався мікроінсульт. Від ОСОБА_2 запах алкоголю не було відчутно.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП - а саме передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Незважаючи на невизнання, вини ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями особи, яка притягується адміністративної відповідальності та ОСОБА_2 , копією протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за частиною першою статтею 130 КУпАП, копією висновку №39 від 28 березня 2021 року лікаря Шаргородської ЦРЛ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.
Крім цього, посилання адвоката на відсутній умисел на передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння не може бути підставою для закриття провадження в цій справі на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, оскільки в силу статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. ОСОБА_1 повинен був пересвідчитися в тому, що ОСОБА_2 не перебуває в стані сп`яніння, адже допустив останнього до керування належним йому транспортним засобом. Зважаючи на результат алкотесту - 1,31 промілле, пояснення ОСОБА_1 щодо того, що він не відчував запах алкоголю від ОСОБА_2 та не вбачав інших ознак сп`яніння в останнього є непереконливими.
Відповідно до довідки старшого інспектора сектору адміністративної практики Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Аліни Войтюк, водій ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.
Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, доведеною повністю, оскільки останній передав керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, чим порушив пункт 2.9 (г) Правил дорожнього руху, відповідно до якого водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.
При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , можливості врахування характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини ОСОБА_1 , а також пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин немає, оскільки частиною першою статті 130 КУпАП не передбачені альтернативні види адміністративного стягнення.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, доходжу висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді накладення штрафу.
Керуючись статтями 130, 280, 283 КУпАП, суддя, -
п о с т а н о в и в :
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.
Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
На постанову може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів через Шагородський районний суд.
Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з дня її винесення або з дня вирішення скарги в апеляційному порядку.

Повний текст постанови виготовлено 17 травня 2021 року.

Суддя Андрея МЕЛЬНИК