Справа № 3/593/587/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" листопада 2021 р. Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Данилів О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУ НПУ в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , - у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Поліцейським СРПП ВП № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУ НП України в Тернопільській області капралом поліції Криницьким С.А. 14 жовтня 2021 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 093014, з якого видно, що ОСОБА_1 14 жовтня 2021 року, о 22 год. 10 хв., в селі Жуків ( без зазначення точного місця вчинення правопорушенння, а саме: вулиці, району та області), повторно протягом року керував автомобілем ВАЗ 2107 із д.н.з. НОМЕР_1 з технічною несправністю, а саме: на розсіювачах зовнішніх світлових приладів було нанесено тонування, що зменшує видимість прозорість чи світлопропускання, чим порушив п. 31.4.3г ПДР України. Дії ОСОБА_1 поліцейським СРПП ВП № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП України в Тернопільській області капралом поліції Криницьким С.А. кваліфіковані за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. При вирішенні вказаної справи просив врахувати, що він своєї вини в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, не визнає, а так як в матеріалах адміністративної справи відсутні докази його вини у вчиненні вищевказаного правопорушення, тому враховуючи зазначене, просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, взявши до уваги письмову заяву особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що провадження по справі слід закрити, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 31.1 Правил дорожнього руху України зазначено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Пунктом 31.4.3 (г) ПДР України передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей чи невідповідності зовнішніх світлових приладів таким вимогам:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , не зазначено свідків вчинення правопорушення та до протоколу не долучено їх пояснення, як і пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не долучено відеозапису відеофіксації виявленого поліцейським правопорушення.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол, у якому, відповідно до ст. 256 цього кодексу, зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення,

ОСОБА_1 повторно протягом року, а саме: 14 жовтня 2021 року, о 22год. 10хв., в селі Жуків ( без зазначення точного місця вчинення правопорушенння, а саме: вулиці, району та області), керував автомобілем ВАЗ 2107 із д.н.з. НОМЕР_1 з технічною несправністю, а саме: на розсіювачах зовнішніх світлових приладів було нанесено тонування, що зменшує видимість прозорість чи світлопропускання. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 31.4.3г ПДР України.

Однак, до матеріалів справи, крім протоколу про адміністративне правопорушення, не долучено належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини, викладені у протоколі, та факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП.

При огляді в судовому засіданні долученої до протоколу фотографії неможливо встановити факт наявності порушень зі сторони ОСОБА_1 , як це зазначено поліцейським при складанні ним протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім цього, за ч. 4 ст. 121 КУпАП може бути притягнуто особу, яка повторно протягом року вчинила будь-яке з правопорушень, передбачених ч.1-3 цієї статті.

І хоч у складеному поліцейським протоколі серії ААБ № 093014 вказано, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив правопорушення, однак до складеного протоколу ним не долучено копії постанови, яка би підтверджувала зазначений вище факт, а лише долучена довідка, яка не підтверджує зазначеного факту, оскільки вона складена щодо іншої особи.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували обставини, викладені у протоколі, та факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи те, що у складеному протоколі поліцейським не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, а саме: не зазначено вулицю, район, область та у вказаному документі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом із технічною несправністю, однак чітко не зазначено якою, натомість зазначено невідповідність зовнішніх світлових приладів вимогам стандартів, а саме: на розсіювачах зовнішніх світлових приладів нанесено тонування, що зменшує видимість прозорість чи світлопропускання, однак вказане не доведено жодним доказом, тому суд приходить до переконання, що такий протокол не може вважатись належним та допустимим доказом у справі, оскільки при його складанні не були дотримані вимоги ст.254 та 256 КУпАП, а будь-які інші докази, на підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Положеннями ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП визначено, що суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо неї.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції и і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто, якщо уповноваженим органом не доведені підстави притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Враховуючи те, що матеріали, які надійшли до суду щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 121 КУпАП, не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 зазначеного адміністративного правопорушення, а тому суд приходить до висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП слід закрити за відсутності у його діях складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.121, 247, 251, 252, 254, 256, 283, 284, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Данилів О.М.