Провадження № 33/812/192/21 Категорія: ст. 124 КУпАП
Головуючий у першій інстанції Торжинська Т. В.
Доповідач апеляційного суду Ямкова О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Ямкової О. О.

за участю:

секретаря Горенко Ю. В.,

особи, відносно якої

провадження у справі закрито ОСОБА_1 ,

захисника Бушинського Є. В.,

потерпілого ОСОБА_2 ,

представника потерпілого Приземного С. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою представника потерпілого Приземного С. С. на постанову судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 29 квітня 2021 року, якою у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у АДРЕСА_1 ,

провадження за адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Приймаючи рішення про закриття провадження, суддя у своїй постанові від 29 квітня 2021 року зазначила, що у відношенні ОСОБА_1 складено протокол від 23 лютого 2021 року про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, за обставинами якого: 23 лютого 2021 року о 8.15 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Suzuki Grand Vitara», номерний знак НОМЕР_1 , і рухався у місті Миколаєві в Корабельному районі, де при виїзді з прилеглої території по вулиці Айвазовського, 3, в порушення пунктів 2.3 «б», 10.2 ПДР України, проявив неуважність, та не надав переваги у русі автомобілю ВАЗ «21053», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався справа від нього по вулиці Айвазовського, внаслідок чого скоїв зіткнення та завдав автомобілям механічні пошкодження.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Не погодившись з такою постановою судді, представник потерпілого Приземний С. С. подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та направити справу на новий розгляд.

Апелянт зазначав, що ухвалюючи оспорене судове рішення, суддя надав перевагу одним доказам над другими, та не врахував, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, у зв`язку з порушенням водієм, як пунктів 2.3 «Б», 10.2 ПДР України, так і пунктів 10.1, 16.3, 16.11 ПДР України.

Висновок експертного дослідження, який складено на замовлення правопорушника, та враховано суддею при ухваленні постанови, не був належним чином наданий для ознайомлення потерпілому, та не відповідає обставинам справи, а саме в частині вихідних даних щодо стану дорожнього покриття.

Тому за обставинами справи, які проігноровані суддею, потерпілий наближаючись до частини дороги, яка має виїзд до прилеглої території ТОВ «Ніка-Тера», та побачивши, що з території заводу виїхав автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який вже перебував за межами перехрестя, а тому став небезпекою для руху потерпілого, останній прийняв рішення про екстрене гальмування, проте уникнути зіткнення не вдалося.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_2 та його представника Приземного С. С. на підтримку доводів скарги, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Бушинського Є. В., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою належних та допустимих доказів, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який у відповідності до статті 251 КУпАП є доказом у справі.

За такого постанова, згідно до положень статті 283 КУпАП, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Так, за матеріалами справи ОСОБА_1 вменяється порушення пунктів 2.3 «б», 10.2 ПДР України, з огляду на які, він проявив неуважність до дорожньої обстановки та при виїзді з прилеглої території по вулиці Айвазовського, 3 у місті Миколаєві на вулицю Айвазовського, не надав перевагу у русі автомобілю під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по вулиці справа від нього, та вчинив з ним зіткнення.

Вважаючи, що такі дії ОСОБА_1 не підтверджені належними доказами, суддя суду першої інстанції закрив провадження у справі за відсутністю в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Ці висновки суду ґрунтуються на вірно встановлених ним обставинах справи.

За положеннями пунктів 2.3 «б», 10.2 ПДР України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну. Виїжджаючи на дорогу з інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній.

В той же час з наданих до суду фотознімків місця пригоди, відеозапису самої події, доданої посекундної роздруківки запису, складеної працівниками поліції схеми, яка підписана обидвома водіями без зауважень (а.с.2, 14, 16-32) вбачається, що водій ОСОБА_1 на невеликій швидкості проїхав прилеглу територію, при виїзді з якою, перед проїзною частиною, спочатку мав намір рухатися далі, але зупинився (про що свідчать стоп-сигнали транспортного засобу), та в його автомобіль, який стояв, не рухаючись, справа в`їхав автомобіль потерпілого.

На схемі ДТП визначено два місця зіткнення, одне з яких знаходиться на відстані 5,3м від правового краю проїзної частини вулиці Айвазовського, шириною 7,1м, тобто по 3,55м на кожну полосу руху (попутну та зустрічну), внаслідок чого це місце позначене представниками поліції посередині лівої смуги руху вулиці Айвазовського, яка була для водія ОСОБА_2 зустрічною смугою руху, та визначено за крайнім обломком від передньої частини автомобіля ОСОБА_1 .. Інше місце зіткнення зазначено зі слів ОСОБА_1 , та знаходиться на краю проїзної частини (8.2м від правого краю), тобто до проїзної частини, по якій рухався потерпілий, та на яку мав намір виїхати ОСОБА_1 (а.с.2).

В тій же схемі вказана траєкторія майбутнього руху автомобіля, під керуванням ОСОБА_1 , та фактичний напрямок руху автомобіля потерпілого, який рухався не в правій смузі руху за своїм напрямком, а у зустрічній смузі руху, на яку водій за положеннями ПДР України може виїжджати лише при обгоні або випередженні іншого автомобіля, який рухається у попутному напрямку. Але таких автомобілів не встановлено за матеріалами справи.

Відтак сам механізм зіткнення вірно встановлений працівниками поліції, якими складена схема ДТП, де перераховані пошкодження, які були заподіяні транспортним засобом у зв`язку дорожньо-транспортною пригодою, та які узгоджуються з відеозаписом самої події, та свідчать, що зіткнення відбулося в передню частину автомобіля, під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок удару автомобіля потерпілого, який рухався по напрямку правої смуги руху, але несподівано виїхав у ліву, зустрічну смугу руху. Після удару автомобіль, під керуванням водія ОСОБА_1 , який стояв перед проїзної частиною, на яку мав намір виїхати, зрушився юзом в лівий бік.

В той же час встановлення представниками поліції місця зіткнення, з огляду на більш віддалено лежачий уламок передньої частини автомобіля ОСОБА_1 , на думку апеляційного суду, не може вважатися належним, оскільки, по-перше: зіткнення відбулося за наявності достатньої швидкості автомобіля потерпілого, внаслідок якого запчастини від автомобіля ОСОБА_1 розлетілись у різні боки, а тому за їх місцезнаходженням не можливо одночасно встановити таке місце, що може знаходитися одночасно з різних боків, що є нелогічним; а по-друге, слід врахувати сліди юзу від правого переднього колеса автомобіля ОСОБА_1 , та те, що автомобіль перед ударом не рухався, а відстань від правого переднього колеса до краю проїзної частини, після ДТП (з лівого боку вулиці Айвазовського) складала 1,8м.

Тому, за вимірами, які проведені представниками поліції та в присутності обох водіїв, а також місцем розташування автомобілів після ДТП, зокрема автомобіля ОСОБА_1 , з найбільшою вірогідністю місцем зіткнення є місце, яке визначено представниками поліції зі слів цього водія, та знаходиться на відстані 8,2м від правого краю вулиці Айвазовського.

Ці докази у сукупності суддею суду першої інстанції належним чином досліджені та оцінені, в тому числі у відповідності до визначення стандарту доказування «поза розумним сумнівом», який повинен застосовуватися по аналогії з доказуванням вини в порядку кримінального судочинства.

Відтак, по аналогії права, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений статтями 251, 255 КУпАП, особи, які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та збір доказів, мають довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за встановленими обставинами якого відносно неї складено протокол.

В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження з нереабілітуючих підстав, є винною у вчиненні цього правопорушення.

За таких обставин, проаналізувавши надані докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи в їх сукупності, суддя суду першої інстанції, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, вважав встановленим, що ОСОБА_1 , керуючи належним йому транспортним засобом та виїжджаючи з прилеглої території на проїзну частину, був уважним, зупинився, надаючи перевагу в русі транспортному засобу, що по ній рухався відносно нього в правій смузі руху, але дорожня-транспортна пригода відбулася за обставин, які незалежалі від нього, тобто подія мала місце за відсутністю у його діях вини.

Тому, за встановлених обставин, суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, мотиви якого перевірено у суді апеляційної інстанції, та свідчать про те, що в діях водія ОСОБА_1 відсутні порушення, передбачені пунктами 2.3 «б», 10.2 ПДР України, які визначені уповноваженими особами поліції при кваліфікації дій водія, та виключають в діях водія ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, в межах складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Обставини вчиненого ДТП, які викладені у протоколі працівниками поліції, свідчать лише про те, що протокол про адміністративне правопорушення складався ними без огляду відеозапису самої події.

Надання захисником ОСОБА_1 висновку експертного дослідження №21-189 від 29 березня 2021 року (а.с.34-40), як доказ має значення для наслідків, які спричинило ДТП, за участю двох водіїв та не має вирішального значення для спростування кваліфікації дій ОСОБА_1 за складеним працівниками поліції протоколом, оскільки зібрані ними у відповідності до статті 251 КУпАП докази не доводять порушення цим водієм пунктів 2.3 «б», 10.2 ПДР України.

За такого підстави для проведення будь-яких інших досліджень, вже за клопотанням потерпілого, відсутні .

Не є слушними і доводи представника потерпілого ОСОБА_3 щодо недотримання ОСОБА_1 пунктів 10.1, 16.3, 16.11 ПДР України, так як працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 порушення таких пунктів Правил не встановлені, а пояснення апелянта цього змісту виникли лише при подачі апеляційної скарги.

Тому ці доводи апелянта направлені на встановлення вини іншого учасника ДТП у порушені інших пунктів ПДР України, але вони не мають підтвердження як на час самої події, так і на час розгляду справи у судах.

Не має значення і показання патрульних поліцейських, яких просив викликати та допитати у якості свідків в суді апеляційної інстанції представник потерпілого, так як ці особи уповноважені на складання протоколів у справах про адміністративне правопорушення та збір доказів, а тому їх показання не можуть бути доказом по справі за складеним ними протоколом у розумінні статті 272 КУпАП.

З огляду на наведене, при розгляді даної справи судами не встановлена наявність порушення пунктів 2.3 «б», 10.2 Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_1 , і тому усі припущення апелянта щодо наявності в його діях порушення інших пунктів Правил, відносно яких протокол про адміністративне правопорушення не складався, не має правового значення.

За таких обставин, судом першої інстанції вірно закрито провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, і підстав для його скасування судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника потерпілого Приземного С. С. залишити без задоволення, а постанову судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 29 квітня 2021 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрито, в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О.О. Ямкова