КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/1776/2021 Суддя І інстанції - Домарєв О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року суддя Київського апеляційного суду

Немировська О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 08 лютого 2021 року про визнання ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

згідно з постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 08 лютого 2021 року, 12.01.2021 близько 15.05 ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Ревуцького у м. Києві та керуючи автомобілем марки «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_1 не був уважним, не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «RenaultClio», державний номерний знак НОМЕР_2 , який зупинився попереду, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження, чим допустив порушення вимог п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР.

Також ОСОБА_1 12.01.2021 рухаючись по вул. Ревуцького у м. Києві, керував автомобілем марки «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, чим допустив порушення п. 2.9 А ПДР.

Постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України та ч. 1 ст. 130 КУпАП про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та поновити строк, а також просить скасувати постанову судді про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення та закрити провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення подається протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк на оскарження постанови, винесеної суддею у справі про адміністративне правопорушення, може бути поновлений апелянту у разі, якщо він пропущений з поважних причин.

В даному випадку 08.02.2021 ОСОБА_1 був відсутній в Дарницькому районному суді м. Києва під час розгляду справи, направив до суду клопотання про направлення справи для розгляду за його місцем проживання. Копія постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 08 лютого 2021 року ОСОБА_1 отримав поштою 25.02.2021 та направив апеляційну скаргу до суду поштою 04.03.2021.

В судове засідання в суд апеляційної інстанції 02.04.2021 ОСОБА_1 не з`явися, просив проводити розгляд справи в режимі відео конференції з Конотопським міськрайонним судом Сумської області.

Постановою судді Київського апеляційного суду від 19 квітня 2021 року було призначено судове засідання в режимі відео конференції на 05 травня 2021 року з Конотопським міськрайонним судом Сумської області.

Однак для проведення судового засідання в режимі відеоконференції ОСОБА_1 05 травня 2021 року не з`явився. Направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки його адвокат перебуває у відпустці. Також до суду надійшло клопотання від ОСОБА_2 , в якому вона просить відкласти розгляд справи, оскільки перебуває у відпустці до 16 травня 2021 року та зазначає, що вона є захисником ОСОБА_1

Відповідно до чч. 4-6 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. Апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дня до початку судового розгляду. Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання (рішення ЄСПЛ «Чірікоста і Віола проти Італії»).

Згідно з положеннями, передбаченими ч. 2 ст. 271 КУпАП повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій, як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

За змістом ч. 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

В даному випадку, апелянтом не надано до справи доказів про те, що саме ОСОБА_2 є його захисником.

Враховуючи викладене, поважних причин для неявки в судове засідання в режимі відеоконференції ОСОБА_1 до Конотопського міськрайонного суду Сумської області не встановлено.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 було складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновку судді місцевого суду не спростовують.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР ), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з вимогами п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

В п. 12.1 ПДР закріплено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його руху та безпечно керувати ним.

Відповідно до ПДР України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху. (п.13.3 ПДР України).

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає в тому разі, коли внаслідок порушення Правил дорожнього руху було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП за змістом якого орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.4 ст.256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП.

В п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, закріплено, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами. (далі за змістом - Інструкція), особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

В даному випадку, ОСОБА_1 допустив порушення вимог п. 2.3. б, 12.1. та 13.1. ПДР, що призвело до зіткнення транспортних засобів та спричинило їх пошкодження.

В поясненнях, які були надані ОСОБА_1 на місці ДТП під час оформлення матеріалів, він зазначив, що рухався в крайній лівій смузі та при перестроюванні випадково зачепив заднє ліве крило іншого автомобіля. Заперечень від ОСОБА_1 щодо правильності складання Схеми ДТП не надходило.

Також в постанові було встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції №000142, виданим КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» про проходження ОСОБА_1 огляду 12.01.2021 о 19.25, в якому зазначено, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння під впливом бензодіазепіну.

Доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, про те, що він в той день проходив лікування у стоматолога, а тому його стан - втрата свідомості могло бути наслідком застосування лікарем медичних препаратів, є безпідставними, оскільки бензодіазепін не застосовується в якості анальгетика при проведенні стоматологічних процедур, а відноситься до класу психоактивних речовин. Крім того, в наданому ОСОБА_1 . Договорі на встановлення дентальних імплантатів, укладеному ним з ПП «Європейський стоматологічний центр» 12.01.2021 не зазначено, що лікарем застосовувалось вказана діюча речовина та відсутня інформація про таку речовину в призначеннях.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протоколи про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпПА складені з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, та містять в собі всі необхідні відомості, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у них містяться, як доказ у справі про адміністративне правопорушення.

Порушень працівниками поліції вимог КУпАП під час складення протоколів про адміністративні правопорушення, в ході апеляційного перегляду не встановлено.

В ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. До основних засад правосуддя відноситься змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При розгляді даної справи суддя районного суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновок судді місцевого суду відповідає фактичним обставинам справи, та не спростовується доводами апеляційної скарги. За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 08 лютого 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 08 лютого 2021 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Немировська О.В.