Справа № 163/2328/19 Провадження №33/802/788/21 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ч.6 ст.481 МК України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., за участю представника митного органу Пікалюка М.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кубрака Олега Олександровича на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 22 листопада 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Даною постановою судді Скрабута Ришарда Яна ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Польща, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, закордонний паспорт НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 000 (сто сімдесят тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору.

Так, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 26.07.2018 року через митний пост "Краковець" Львівської митниці ДФС ввіз автомобіль "БМВ", польський номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , в режимі тимчасового ввезення в Україну на строк до 26.07.2019 року, перевищив строк тимчасового ввезення цього транспортного засобу особистого користування більше ніж на 30 діб, що виявлено 07.11.2019 року, чим вчинив правопорушення, передбачене за ч.6 ст.481 МК України.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, захисник Скрабута Ришарда Яна - Кубрак О.О. 22.10.2021 року подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати судове рішення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України. Вважає судове рішення незаконним через невідповідність висновків судді обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_1 не був попереджений про дозволений строк перебування його авто на території України та про те, що у випадку якоїсь непереборної сили він зобов`язаний повідомити про це митні органи для продовження терміну перебування транспортного засобу.

Крім того, апелянт в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду від 22.11.2019 року, оскільки його довіритель ОСОБА_1 не був присутнім на розгляді справи, у зв`язку із неналежним повідомленням його про розгляд справи, а копію судового рішення останній отримав лише 12.10.2021 року. Зазначає і про те, що його довіритель не володіє достатнім рівнем знань української мови для прочитання письмових документів, які складались митним органом.

Апелянт в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, заслухавши пояснення представника митного органу Пікалюка М.С., який вважав клопотання безпідставним та просив відмовити в його задоволенні, доходжу висновку, що воно до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 5 ст.529 МК України передбачено, що постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Так, згідно з ч.2 ст.294 КпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова судді постановлена 22.11.2019 року (а.с.20-21).

У вказаному клопотанні як на підставу поважності пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення апелянт посилається на те, що його довіритель ОСОБА_1 не знав про судове засідання, яке призначено на 22.11.2019 року, коли і було постановлено судове рішення. Копію постанови ОСОБА_1 отримав лише 12.10.2021 року.

Проте, таке посилання апелянта до уваги судом не приймається з врахуванням наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова судом постановлена 22.11.2019 року без участі ОСОБА_1 .

Встановлено, що 07.11.2019 року при складанні протоколу про порушення митних правил №27090/20500/19 був присутній перекладач головний державий інспектор ВМО № 3 Антонюк Л.М., а ОСОБА_1 повідомлений про те, що розгляд справи щодо нього відбудеться у Любомльському районному суді Волинської області 22.11.2019 року в період з 10 год. до 12 год. за адресою: АДРЕСА_2 , що не суперечить положенням ч.6 ст.494 МК України, де передбачено, що у разі потреби в протоколі зазначаються також місце, дата і час розгляду справи про порушення митних правил. Про обізнаність ОСОБА_1 з цією обставиною свідчить його власноручний підпис у графі протоколу, де зазначено про місце, дату та час розгляду справи і отримання копії цього протоколу (а.с.1-4).

Проте, в судове засідання 22.11.2019 року ОСОБА_1 не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив та будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що захиснику Кубраку О.О. також було відомо про оскаржуване судове рішення ще 24.09.2021 року, що підтверджується надходженням 28.09.2021 року на електронну адресу Любомльського районного суду заяви захисника від 24.09.2021 року про ознайомлення з матеріалами справи та видачі копії постанови суду.

Однак, апеляційна скарга в інтересах ОСОБА_1 була подана лише 22.10.2021 року, тобто по закінченню процесуального строку, передбаченого ч.2 ст.294 КпАП України.

За змістом ч.2 ст.294 КпАП України постанова судді оскаржується протягом десяти днів з дня її винесення, тобто перебіг строку апеляційного оскарження пов`язується саме з датою постановлення постанови, а не з будь-якою іншою датою.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення до задоволення не підлягає, оскільки стороною захисту не було наведено поважних підстав пропуску такого строку у зв`язку з чим він міг бути поновлений судом.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» вказано, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Оскільки апеляційна скарга подана після закінчення передбаченого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення, і при цьому апеляційним судом не було встановлено поважних підстав для поновлення такого строку, то апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала на підставі ч.2 ст.294 КпАП України.

Разом з тим повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення процесуального строку з належним обґрунтуванням поважності причин пропуску встановленого законом терміну оскарження.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвокату Кубраку Олегу Олександровичу у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 22 листопада 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Кубрака Олега Олександровича на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 22 листопада 2019 року повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.