Справа № 692/1163/20
Провадження № 3/692/3/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року смт. Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Драбівського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Гр. ОСОБА_1 16.11.2020р. о 15 год. 30 хв. в смт. Драбів по вул. Шевченка, 1, керуючи автомобілем ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_1 , розпочинаючи рух заднім ходом, не впевнившись в безпечності даного маневру, здійснив наїзд на автомобіль КІА CERATO, д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований на узбіччі дороги в смт. Драбів по вул. Шевченка 1, чим завдав механічні пошкодження автомобілю КІА CERATO, д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 10.1, 10.9 ПДР України.

Гр. ОСОБА_1 16.11.2020р. о 15 год. 30 хв. в смт. Драбів по вул. Шевченка, 1, керуючи автомобілем ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 скоїв дорожньо-транспортну пригоду, після чого залишив місце пригоди, до якої він причетний, чим порушив вимоги п. 2.10 а, 2.10д ПДР України.

У судовому засіданні 12.01.2021р. ОСОБА_1 факт скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди 16.11.2020р. о 15 год. 30 хв. в смт. Драбів по вул. Шевченка, за участю автомобіля ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 та завдання механічних пошкоджень автомобілю КІА CERATO, д.н.з. НОМЕР_2 , а також залишення місця дорожньо-транспортної пригоди заперечував. Пояснив, що 16.11.2020р. йому зателефонував брат ОСОБА_2 та попрохав привезти додому оскілки він повертається з лікарні. Близько 16 год., точний час не пам`ятає, ОСОБА_1 , керуючи власним автомобілем ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 , прибув у смт. Драбів та припаркував автомобіль біля магазину «Квіточка». Забравши брата ОСОБА_1 , повертався додому. На автодорозі сполученням смт. Драбів - с. Білоусівка його наздогнав невідомий автомобіль та незнайомий чоловік повідомив, що ОСОБА_1 причетний до ДТП в смт. Драбів. Повернувшись в смт. Драбів по вул. Шевченка, біля магазину «Квіточка» ОСОБА_1 побачив автомобіль КІА CERATO, д.н.з. НОМЕР_2 чорного кольору, біля якого вже були працівники поліції. Його звинуватили у скоєнні ДТП та вимагали підписати протокол про адміністративне правопорушення. Оскільки це було зроблено в грубій формі, то від підпису ОСОБА_1 відмовився. Окрім того, при огляді пошкоджень, які були на той час на його автомобілі та на автомобілі КІА CERATO, їх взаємне розташування, на його думку, не співпадало за висотою автомобіля, а тому вважає, що провадження за даними матеріалами необхідно закрити. Оскільки факт його участі ДТП не доведено, то й відсутній факт залишення місця ДТП.Просив допитати в якості свідків його брата ОСОБА_2 та знайому ОСОБА_3 , які у вказані дату та час знаходились у його автомобілі.

У подальшому в судове засідання 22.01.2021р. о 10 год. 20 хв. ОСОБА_1 не прибув, надіслав своєму представнику - адвокату Брусу С.М. довідку за підписом лікаря ОСОБА_4 від 21.01.2021р. з кутовим штампом Драбівської ЦРЛ без зазначення вихідного номеру та дати, про проходження амбулаторного лікування в лікаря офтальмолога з діагнозом вірусний конюктивіт обох очей, при цьому суд про наявність обставин, які перешкоджають прибуттю для участі у розгляді матеріалів не попередив.

01.02.2020р. о 10 год. 30 хв. ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не надав.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Брус С.М.у судовому засіданні 12.01.2021р. підтримав правову позицію свого клієнта, надав письмові заперечення на протокол у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 де зазначив, що 16.11.2020р. о 15 год. 40 хв. ОСОБА_1 рухався власним автомобілем ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 по автодорозі Драбів - Драбово-Барятинське, коли його почав підрізати незнайомий автомобіль. Після зупинки невідомий чоловік почав звинувачувати ОСОБА_1 в тому, що той скоїв ДТП в смт. Драбів, а саме наїзд на інший автомобіль і залишив місце ДТП. ОСОБА_1 запропонував у всьому розібратись та повернувся до смт. Драбів. На місці ДТП він пояснив присутнім там працівникам поліції, що до скоєння ДТП не причетний, ніякого зіткнення не скоював. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 заплатити 10 000,00 грн. за пошкоджений автомобіль та розійтись, однак той відмовився, так як до ДТП не причетний. Працівниками поліції було складено протоколи про адміністративні правопорушення, хоча ОСОБА_1 жодного правопорушення не вчиняв. В автомобілі ОСОБА_1 біли свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які можуть підтвердити дані обставини. У судовому засіданні ОСОБА_5 зазначив, що ОСОБА_1 правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП не скоював, пошкодження на автомобілі ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 не співпадають з пошкодженнями, які є на автомобілі КІА CERATO, д.н.з. НОМЕР_2 , клопотання про проведення експертизи заявляти недоцільно, оскільки на схемі ДТП відсутній автомобіль ВАЗ 2106, вина його клієнта не доведена, а тому просить закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 16.11.2020р. він повертався з лікування в м. Черкаси та попрохав брата забрати його з смт. Драбів. Автомобіль брата стояв біля магазину «Квіточка» по вул. Шевченка в напрямку с. Драбове-Барятинське біля сходів. Коли автомобіль ОСОБА_1 рухався по автодорозі сполученням смт. Драбів - с. Білоусівка, його наздогнав невідомий автомобіль та незнайомий чоловік повідомив, що ОСОБА_1 причетний до ДТП в смт. Драбів. Повернувшись в смт. Драбів по вул. Шевченка, біля магазину «Квіточка» він побачив автомобіль КІА CERATO, біля якого знаходились невідомі люди та працівники поліції. ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_6 та запитав, що сталося. Після цього приїхав невідомий чоловік з рулеткою та провів заміри пошкоджень на обох автомобілях. ОСОБА_2 вважає, що його брат ОСОБА_1 ДТП не скоював, до пошкодження автомобіля КІА CERATO не причетний.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що 16.11.2020р. вона поверталась додому в с. Білоусівка з м. Черкаси. Біля магазину «Квіточка» по вул. Шевченка в смт. Драбів зустріла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яких добре знає. Автомобіль ОСОБА_1 ВАЗ 2106 стояв біля магазину «Квіточка» в напрямку станції Драбів. Вона разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сіла в даний автомобіль та поїхала в напрямку с. Білоусівка. Коли автомобіль ОСОБА_1 рухався по автодорозі сполученням смт. Драбів - с. Білоусівка, його наздогнав невідомий автомобіль та незнайомий чоловік повідомив, що ОСОБА_1 причетний до ДТП в смт. Драбів. Повернувшись в смт. Драбів по вул. Шевченка, біля магазину «Квіточка» вона побачила автомобіль КІА CERATO, біля якого знаходились невідомі люди та працівники поліції. Чоловік потерпілої почав дряпати автомобіль ВАЗ 2106 та проводити заміри рулеткою. Працівники поліції склали відносно ОСОБА_1 адміністративні матеріали. Вважає, що ОСОБА_1 до ДТП не причетний, автомобіль КІА до моменту повернення в смт. Драбів ОСОБА_7 не бачила, на наявність інших автомобілів уваги не звернула.

Інший учасник ДТП ОСОБА_6 у судовому засіданні 12.01.2020р. пояснила, що 16.11.2020р. близько 14 год. 50 хв. вона привезла сина для тренування та залишила свій автомобіль КІА CERATO, д.н.з. НОМЕР_2 в смт. Драбів по вул. Шевченка, 1, навпроти магазину «Квіточка». Коли через деякий час вона повернулась до автомобіля, то до неї підійшли три невідомі особи - 2 чоловіки 1 жінка та спробували «вирішити» питання щодо ДТП. ОСОБА_6 помітила на своєму автомобілі свіжі подряпини, яких не було до цього. До неї підійшов також невідомий їй чоловік та сказав, що він є свідком ДТП та бачив, як автомобіль ВАЗ 2106, їдучи заднім ходом наніс пошкодження належному їй автомобілю Оскільки ОСОБА_6 не компетентна в вартості ремонту автомобіля, то запропонувала почекати та викликала свого знайомого, який займається ремонтом автомобілів. Після цього прибув її знайомий ОСОБА_8 та оглянув автомобілі. Також працівниками поліції було складено матеріали про адміністративні правопорушення щодо гр. ОСОБА_1 . На запитання чому сліди пошкоджень на обох автомобілях не співпадають за висотою автомобіля ВАЗ пояснила, що заміри робились на автомобілях без пасажирів, а в момент ДТП в автомобілі ВАЗ 2106 знаходилось 3 особи, у зв`язку з чим його частини розташовувались нижче. Вказала, що за наявності в автомобілі ВАЗ 2106 його пасажирів, пошкодження, наявні на крилі та бампері автомобіля ВАЗ 2106 будуть відповідати висоті та взаємному розташуванню пошкоджень на її автомобілі КІА CERATO. Також зазначила, що на автомобілі ВАЗ 2106 16.11.2020р. були сліди фарби чорного кольору від її автомобіля, а на автомобілі КІА CERATO наявні сліди фарби автомобіля ВАЗ 2106, що відповідають кольору цього автомобіля, які залишились до цього часу. Також зазначила, що сам факт ДТП не бачила, про це її повідомив свідок ОСОБА_9 . На підтвердження своєї правової позиції надала фото- та відеоматеріали.

У судовому засіданні 22.01.2021р. свідок ОСОБА_9 пояснив, що 16.11.2020р. з 15 год. до 17 год. він знаходився в смт. Драбів біля кінотеатру, очікуючи дружину з роботи. Близько 15 год. він побачив, як зі сторони центру їхав автомобіль ВАЗ 2106, який повернув в бік СТО та заднім ходом почав розвертатись для руху в зворотному напрямку. Рухаючись заднім ходом, даний автомобіль зіткнувся з автомобілем чорного кольору КІА CERATO, який знаходився на узбіччі дороги. З автомобіля ВАЗ виглянув чоловік в бандажі, поглянув на автомобіль КІА, після чого автомобіль ВАЗ 2106 розпочав рух в напрямку станції Драбів. ОСОБА_9 сів до свого автомобіля, наздогнав автомобіль ВАЗ 2106 та попросив його водія повернутись до місця скоєння ДТП в смт. Драбів. Коли автомобіль ВАЗ 2106 повернувся в смт. Драбів з нього вийшли 3 особи 2 чоловіки і жінка, підійшли до автомобіля КІА та сказали, що вони до нанесення пошкоджень автомобілю не причетні, хоча на автомобілі ВАЗ 2106 залишились сліди чорної фарби від автомобіля КІА. ОСОБА_9 зазначив, що чітко бачив момент скоєння ДТП, яке здійснив ОСОБА_1 , під час скоєння ДТП та коли наздоганяв автомобіль ВАЗ 2106 він його з поля зору не втрачав, в процесі цього навіть включив відео реєстратор. На автомобілі КІА наявні пошкодження на задніх лівих дверях та частково на лівих передніх, дані пошкодження відповідають слідам, що знаходяться на автомобілі ВАЗ 2106. Окрім того, на лівій задній частині бампера автомобіля ВАЗ 2106 (так званий «клик) були наявні сліди свіжих пошкоджень, що відповідають розмірам пошкоджень нижньої частини дверей автомобіля КІА. Невідповідність висоти пошкоджень на обох автомобілях пояснив тим, що під час ДТП в автомобілі ВАЗ 2106 знаходилось 3 особи, тому він розташовувався нижче по відношенню до дорожнього покриття, а під час проведення замірів автомобіль ВАЗ 2106 був порожній, а тому знаходився вище відносно дорожнього полотна.

У судовому засіданні 22.01.2021р. свідок ОСОБА_8 пояснив, що 16.11.2020р., після 15 год., точний час не пам`ятає, йому зателефонувала ОСОБА_6 та повідомила що її автомобіль пошкоджено. Прибувши до місця ДТП, він побачив вказані вище автомобілі та працівників поліції. Сам свідком даної події не був. Його запросили, так як з 2009 року він займається ремонтом автомобілів і може приблизно надати оцінку пошкодженням. На його думку автомобіль ВАЗ 2106 був причетний до пошкоджень автомобіля КІА CERATO, оскільки пошкодження на обох автомобілях відповідають за висотою та взаємним розташуванням. Відразу на місці було зроблено фото наявних пошкоджень на обох автомобілях. Також ОСОБА_8 провів рулеткою заміри пошкоджень на обох автомобілях і вирішив, що вони співпадають. Зазначив, що водій автомобіля ВАЗ 2106 про скоєння ДТП нічого не пояснював та не казав, в той час як його пасажир з бандажем декілька разів підходив та пропонував 2-3 тис. грн. для вирішення ситуації.

Згідно оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що на автодорозі за межами населеного пункту невідома особа на автомобілі наздогнала автомобіль ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 світлого кольору та зупинила його, у процесі спілкування попрохала повернутись в смт. Драбів у зв`язку з скоєнням ДТП.

Згідно оглянутих в судовому засіданні фотоматеріалів вбачається, що на автомобілі чорного кольору на лівих задніх дверях, а частково на лівих передніх дверях в нижній частині дверей наявні сліди на лакофарбовому покритті чорного кольору у вигляді полоси неправильної форми. У верхній частині задніх лівих дверей наявні сліди пошкодження світлого кольору. Фото має напис «колір фарби залишений на автомобілі КІА співпадає із кольором фарби автомобіля ВАЗ».

На фотоматеріалах щодо автомобіля світлого кольору з написом «жигули» вбачається, що у верхній частині правого заднього крила наявні пошкодження лакофарбового покриття у вигляді полоси, розмішеної вертикально. Також даний автомобіль на правій частині заднього бамперу , на деталі чорного кольору на фоні загального забруднення автомобіля має сліди нещодавнього контакту з поверхнею. Окрім того на правому задньому крилі біля деталі бамперу чорного кольору наявні сліди контакту на нанесеному бруді без пошкодження лакофарбового покриття. Фотоматеріали щодо автомобіля світлого кольору містять написи «колір фарби залишений на автомобілі ВАЗ співпадає із кольором фарби автомобіля КІА», «при ДТП змінилась відстань між бампером та кузовом», «Слід пошкодження на автомобілі КІА ідентичний пластмасовій частині бампера автомобіля ВАЗ», «при зіткненні пластмасова частина бампера стерла бруд на кузові», «однакова відстань між пошкодженими частинами обох автомобілів».

При цьому суд зазначає про відсутність даних щодо наявності в особи, яка виготовила фотоматеріали та зазначила твердження щодо вказаних автомобілів, спеціальних знань, які дозволяють зробити дані висновки, а тому дані докази не є такими, які суд може сприйняти в якості висновку експерта та твердження «поза сумнівом». Суд оцінює вказані матеріали виключно в сукупності з іншими доказами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП, щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи, це можливо у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Відповідно до ч. 1ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Суддею відзначається, що законодавством встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає особі можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає в активній участі у розгляді її справи і недопущенні зловживань наданими їй правами.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та направлення складених матеріалів до суду, ознайомившись із матеріалами справи у суді, надавши усні пояснення по суті матеріалів справи, скориставшись правовою допомогою та маючи достатній час для формування правової позиції та надання заявлених ним доказів, будучи обізнаним про строки розгляду адміністративних матеріалів та неодноразово попереджений в судових засіданнях про неприпустимість затягування строку розгляду цих матеріалів, не з`явився в судове засідання 22.01.2021р. та не повідомив суд про причини неявки, також не з`явився в судове засідання 01.02.2021р., не надав належних та допустимих доказів неможливості прибуття в судове засідання та не виявив бажання скористатись усіма можливостями, які надає національне законодавство під час розгляду справ про адміністративне правопорушення, а тому, враховуючи обставини справи, суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

У той же час практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить по умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

З огляду на наведене суд вбачає в діях ОСОБА_1 зловживання наданими йому процесуальними правами та намір затягування судового процесу з метою уникнення відповідальності, адже, судом відкладався розгляд справи з урахуванням необхідності присутності ОСОБА_1 під час судового розгляду для здійснення ефективного захисту.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.ст. 251, 252, 280 КупАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

У КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановлюється в конкретній справі. У вищевказаних процесуальних документах, зокрема, необхідно викласти всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, і обґрунтувати наявність складу правопорушення та його кваліфікацію.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, у тому числі і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків.

Суд зазначає, що з огляду на чинне законодавство цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Натомість, на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах.

Таким чином, обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Зазначені в протоколах серії ДРП18 № 396816 та ДРП18 № 396818 від 16.11.2020р. обставини, узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_9 , не пов`язаного з іншими учасниками справи, наданими фото-, відеоматеріалами, викладеними в матеріалах справи, згідно яких ОСОБА_1 порушив п.п. 10.1, 10.9, 2.10а, 2.10д Правил Дорожнього руху України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, 122-4 КУпАП.

При цьому суд надає критичну оцінку поясненням свідків ОСОБА_2 , який є братом особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та ОСОБА_3 , яка є його знайомою, як таким, які надані пов`язаними з ОСОБА_1 особами та які можуть бути спрямовані на сприяння ухиленню ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 стверджується зібраними по справі доказами:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ДРП18 № 396816 від 16.11.2020 року та серії ДРП18 № 396818 від 16.11.2020р.;

- схемою наслідків ДТП до протоколу серії ДРП18 № 396816 від 16.11.2020р.;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_9 від 16.11.2020р.;

- іншими матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доводи викладені ОСОБА_1 у наданих поясненнях, що він не вчиняв дорожньо-транспортної пригоди та не завдавав пошкоджень автомобілю КІА CERATO, д.н.з. НОМЕР_2 та про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, спростовуються дослідженими у судовому засіданні вищезазначеними доказами та розцінюються судом як позиція захисту та намагання особи уникнути адміністративної відповідальності.

Таким чином суд приходить до висновку, що гр. ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна та адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП - залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Так як в провадженні суду мається два адміністративні матеріали по факту вчинення адміністративних правопорушень однією особою, то суд вважає за доцільне об`єднати їх в одне провадження.

При призначенні покарання суддя враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення та особу правопорушника, який дане правопорушення вчинив вперше, оскільки даних про повторність суду не надано.

Приймаючи до уваги обставини вчинення правопорушення, особу винного, суд вважає, що для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття до нього слід застосувати стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» передбачено справляння судового збору в разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що становить 454,00 грн.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 122-4, 124, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження адміністративні справи з номерами справ: № 692/1165/20 та № 692/1163/20 та присвоїти номер справи № 692/1163/20.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

-за ст. 124 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.;

-за ст. 122-4 КУпАп у вигляді штрафу в розмір 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255,00 грн.

Відповідно до ст. 36 ч. 2 КУпАП накласти на гр. ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн., які необхідно сплатити на рахунок: ГУК у Черк.обл./Черкаська обл/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37930566, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача: UA0023001, код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 грн., який зарахувати на рахунок: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: казначейство України (ЕАП); номер рахунку: UА0026001; код класифікаціїї доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом 10 днів.

Суддя Л.О. Левченко