Справа № 203/4501/20
Провадження № 3/0203/218/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року м. Дніпро

Суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Вусик Є.О. у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро, розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, яка не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

01 грудня 2020 року о 01.40 год. за адресою: м. Дніпро, пл. Старомостова, 3д, громадянка ОСОБА_1 знаходилась на вулиці без документів, що посвідчують особу або її особливий статус, чим порушила вимоги п.п. 2 п. 10 Постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року зі змінами, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Розглядаючи справу без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суд виходить з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було складено у її присутності, копію протоколу остання отримала, про що свідчить підпис особи у протоколі.

Тобто, ОСОБА_1 , усвідомлюючи, що у подальшому протокол про адміністративне правопорушення буде направлено до суду для розгляду, мала можливість самостійно поцікавитися його долею.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі "Пономарев проти України" Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Тобто, вищезазначене свідчить про небажання ОСОБА_1 приймати участь у судовому засіданні та надавати пояснення з приводу обставин, зазначених у протоколі.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ч. 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, в якому зазначено, що остання, 01 грудня 2020 року о 01.40 год. за адресою: м. Дніпро, пл. Старомостова, 3д, громадянка ОСОБА_1 знаходилась на вулиці без документів, що посвідчують особу або її особливий статус.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 308718 від 01 грудня 2020 року, який є доказом у справі про адміністративне правопорушення (а.с.1), зазначено, що ОСОБА_1 порушила п.п. 2 п. 10 Постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року.

Диспозиціє ч. 1 ст. 44-3 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Тобто, ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акта, тому, формулюючи суть правопорушення, вказівка на нормативний акт, вимоги якого порушені, є обов`язковою.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" від 06 квітня 2000 року № 1645-III, карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в протоколі трьох складників: фактичних обставин; правової кваліфікації; формулювання порушення.

При цьому, під формулюванням порушення розуміється короткий виклад тексту диспозиції правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула звинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого діяння, а юридичне формулювання (формула та формулювання) - це правова модель діяння, вказівка на правові норми, порушення яких інкримінується особі.

Відповідно до п.п. 2 п. 10 Постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року (в редакції станом на дату вчинення правопорушення), визначено, що на території України на період дії карантину забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Разом з цим, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 пункт 10 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 втратив чинність.

Зі змісту наданих на дослідження матеріалів справи та аналізу вищевказаних положень, зокрема аналізу динаміки внесення змін до постанови КМУ від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», необхідним є застосування положень ст. 8 КУпАП.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Отже, провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення інкримінований ОСОБА_1 пункт постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 втратив законну силу.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, закрити у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлював адміністративну відповідальність.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є.О.Вусик