Справа № 466/414/21 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 33/811/469/21 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Фецяка Василя Ярославовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Фецяка Василя Ярославовича на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 11 березня 2021 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працюючого водієм, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Згідно з постановою судді, згідно протоколу про адміністративне правопорушення - 15.01.2021 року о 02:20 год. по вул. Клепарівська-Золота в м.Львові ОСОБА_1 керував автомобілем марки MERCEDES, д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» м. Львова, висновок №000111 від 15.01.2021 року, порушивши вимоги п. 2.9 а ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, адвокат Фецяк В.Я. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 11 березня 2021 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що не погоджуються із прийнятою постановою та вважають, що вона ухвалені з неповним з`ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у постанові суду дійсним обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Наголошує, що при складанні висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння від 15.01.2021 такий був зроблений виключно на підставі експрес-тесту, який надав лише попередній результат, що вимагало обов`язкового повторного лабораторного дослідження, оскільки сам ОСОБА_1 з ним не погодився про що зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення та вказав під час розгляду протоколу судом.

Вказує, що станом на час звернення до суду з клопотанням про призначення експертизи біологічного середовища 11.03.2021, враховуючи що біологічні зразки відбиралися у ОСОБА_1 15.01.2021 строк зберігання біологічного середовища не сплив та строки проведення відповідного дослідження відповідно до термінів їх проведення не перевищили б строки провадження у даній справі передбачені ст. 38 КУпАП.

На думку апелянта, результати огляду ОСОБА_1 за допомогою швидкого тесту, без його належного підтвердження (експертного висновку) результатами повторного дослідження не міг бути використаний судом, як беззаперечний доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП, зокрема порушення ним п.2.9а ПДР України та підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що суддя першої інстанції поклав в основу постанови докази не давши їм належної оцінки, та які не свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 порушення п.2.9а ПДР України, а саме складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що в свою чергу призвело до незаконного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвоката Фецяка В.Я. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, в ній міститься констатація змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: «згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 15.01.2021 року о 02:20 год. по вул. Клепарівська-Золота в м.Львові ОСОБА_1 керував автомобілем марки MERCEDES, д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» м. Львова, висновок №000111 від 15.01.2021 року, порушивши вимоги п. 2.9 а ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП».

Таким чином, суддею, в порушення вимог ч.2 ст.283 КУпАП не встановлено фактичні обставини події при розгляді справи в судовому засіданні та не зроблено їх опис, що є безумовною підставою для скасування постанови.

З огляду на викладене постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 11 березня 2021 року слід скасувати.

У статті 247 КУпАП зазначені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення. Зокрема, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ЗУ «Про про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху №1231-ІХ від 16.02.2021 року», які вступили в дію 17.03.2021 року, ст.38 КУпАП було доповнено частиною 6, згідно з якою адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під часі за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Отже, враховуючи вимоги ст.8 КУпАП, вважаю, що при розгляді даної справи слід застосувати вимоги ст.38 КУпАП, які діяли на момент вчинення ОСОБА_1 ним правопорушення, тобто в редакції до 17.03.2021 року.

Відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП, що діяла станом на 15 січня 2021 року, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з матеріалів справи, подія мала місце 15 січня 2021 року і правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП не є триваючим.

Оскільки на момент перегляду справи судом апеляційної інстанції закінчилися передбачені ч.2 ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, а постанова судді підлягає скасуванню, на ОСОБА_1 не може бути накладене стягнення й провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задоволити частково, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Фецяка Василя Ярославовича задоволити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 11 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП України закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк