Справа № 361/3835/21
Провадження № 3/361/3116/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М., за участю захисника Шевченко К.М., розглянувши матеріали, що надійшли від начальника Броварського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді водія ТОВ «Драгарем», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 475821 від 16.04.2021, ОСОБА_2 , 16.04.2021 близько 15 год. 20 хв. по вул. Короленка, 53, в м. Бровари Київської області, керував автомобілем марки «Мерседес-Бенз» н/з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координацію рухів, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У суді ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що 16.04.2021 приблизно о 14 год. 45 хв. перебуваючи вдома, що АДРЕСА_2 , вийшов з квартири на вулицю щоб подихати свіжим повітрям. На той час, мав пошкодження сухожилля стопи правої ноги, у зв`язку з чим на стопу було накладено гіпс, тому пересуватися міг тільки за допомогою милиць. Поблизу під`їзду стояв його припаркований автомобіль, до якого підійшов щоб взяти цигарки. Повертаючись до лавки біля під`їзду, помітив, що позаду нього під`їхав патрульний автомобіль, з якого вийшли працівники поліції, один із них, образливо покликав його, а саме «Одноногий, стій, куди пішов, іди сюди». Потім, працівники поліції почали вимагати пред`явити посвідчення водія та документи на автомобіль, на його запитання, що стало підставою надання їм таких документів, працівники поліції нічого не пояснили, та на їх вимогу назвав своє прізвище, ім`я, по батькові. Далі, працівники поліції продовжили вимагати від нього документи, але він повідомив останніх, що не збирається безпідставно надавати їм документи, та і взагалі їх при ньому не було. Враховуючи на таку правову позицію, один з працівників поліції застосовуючи силу рук, почав проводити обшук речей без його згоди, у ході чого виявили паспорт та не законно його вилучили. У цей момент, інший працівник поліції, перевірив по базі його анкетні дані та з радістю сказав, що це наш клієнт, оскільки два роки тому він притягався за ст. 130 КУпАП. Після чого, працівники поліції відразу виявили сумніви у його тверезості та звинуватили, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння та запропонували поїхати до м. Київ з метою проведення медичного огляду, однак від такого огляду він відмовився, оскільки автомобілем не керував. Потім, приблизно через 40 хв., працівники поліції залучивши двоє невідомих людей, склали відносно нього протокол, відпустили і він пішов додому. Стверджує, що автомобілем не керував, оскільки фізично цього зробити не міг, на момент приїзду працівників поліції двигун автомобіля також не працював. Зазначив, що обставини даної події бачила його знайома ОСОБА_3 , яка на той час перебувала на балконі квартири АДРЕСА_3 , що на першому поверсі.

Свідок ОСОБА_3 у суді пояснила, що 16.04.2021 у другій половині дня знаходилася у гостях свого знайомого у квартирі, що на першому поверсі по АДРЕСА_2 , де перебуваючи на балконі бачила, як ОСОБА_4 на милицях вийшов з під`їзду та підійшов до припаркованого автомобіля, який стояв неподалік під`їзду. У той час, коли ОСОБА_4 повертався назад до під`їзду, під`їхали працівники поліції і голосно наказали ОСОБА_5 до них підійти і він помалу підійшов. Про що говорили працівники поліції з ОСОБА_6 чула погано, оскільки події відбувалися на відстані приблизно 20-30 м. При цьому бачила, як працівник поліції проводив обшук речей ОСОБА_7 та його автомобіля. Через деякий час працівники поліції хотіли залучити її у якості свідка, однак вона відмовилася мотивуючи тим, що знає ОСОБА_8 , після чого вона пішла з балкону в середину квартири.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на неодноразові виклики до суду не з`явилися.

Захисник Шевченко К.М. просила провадження у справі закрити за відсутності у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 475821 від 16.04.2021 складений відносно ОСОБА_2 не відповідає фактичним обставинам події, оскільки її підзахисний транспортним засобом не керував і доказів цього у матеріалах справи відсутні. Зазначила, що сам протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати доказом в даній справі в розумінні вимог ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. При цьому, вважає, що працівники поліції перевищили свої службові повноваження так, як у них не було законних підстав вимагати у ОСОБА_2 його посвідчення водія та документи на транспортний засіб.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення виходячи з наступного.

Адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, настає лише за умови відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вважаю, що належні та допустимі докази керування ОСОБА_2 транспортним засобом у матеріалах справи відсутні, а наявні у матеріалах справи докази належної та достатньої інформації, яка б беззаперечно вказувала на наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не містять з огляду на те, що сам ОСОБА_2 заперечує факт керування транспортним засобом, що також підтверджується наданими у суді показаннями свідка ОСОБА_3 .

Водночас, суд критично ставиться до письмових пояснень свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 16.04.2021, які містяться у матеріалах справи так, як вказані пояснення є поверховими і такими, що не містять чіткої вказівки на те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом. Водночас, письмові пояснення свідка ОСОБА_10 містять суттєві розбіжності в частині часу та місця події, оскільки згідно її пояснень вона була свідком подій, які відбувалися 15.04.2021 по АДРЕСА_2 , натомість в дійсності події відбувалися 16.04.2021 по вул. Короленка, 53, в м. Бровари. Усунути вказані неточності шляхом опитування даних свідків у суді не виявилось можливими так, як дані свідки на виклик до суду не з`явилися.

Крім того, суд критично ставиться до наявної у матеріалах справи ксерокопії постанови серії ВАБ № 132335 від 16.04.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , за ч. 1 ст. 126 КУпАП, з огляду на те, що вона належним чином не завірена, зокрема, відсутні інформація щодо набрання нею законної сили.

Інші докази, які б беззаперечно підтверджували факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, у матеріалах справи відсутні.

З врахуванням усіх вище наведених обставин, викликає обґрунтовані сумніви, які виключають можливість визнання наведеного вище протоколу як допустимого та достовірного доказу в справі.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення провини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП. Таким чином, пояснення останнього, матеріалами справи не спростовані.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що працівниками Національної поліції не було надано суду доказів належного встановлення обставин події.

За приписами ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи судом тлумачаться на користь ОСОБА_2 .

За таких обставин провадження стосовно ОСОБА_2 підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.7, ст.9, ст.221, ст.247 п.1, ст.252, ст.256, ст.279, ст.283, ст.284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення шляхом подачі апеляції через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н.М. Петришин