ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/6119/21 Головуючий в 1 інст. Добрєв М.В.
Провадження № 33/807/793/21 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.1 ст.44 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу, за участі захисника ОСОБА_1 - адвоката Аворник Л.В., за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Аворник Л.В. на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 4 жовтня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює слюсарем на ВАТ «ЗФЗ», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень, стягнуто судовий збір,

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 17 червня 2021 року о 12 годинні 00 хвилин за адресою: Запоріжжя, вул. Каховська, 167а, працівниками поліції був зупинений гр. ОСОБА_1 , в якого в ході огляду місця події виявлено і вилучено 1 зіп пакет з кристалоподібною речовиною невідомого походження, згідно висновку експертизи СЕ-19/108-21/7710-НЗПРАП психотропна речовина метамфетамін 0,02715 грам, чим порушив ч. 1 ст. 44 КУпАП.

В апеляційній скарзі сторона захисту не погоджується із постановою суду першої інстанції та вважає її незаконною.

В обґрунтування доводів скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу, що в протоколі не вказано, згідно яким нормативним актом речовина, яку нібито зберігав обвинувачений, віднесена до наркотичних засобів або прекурсорів, обіг яких заборонено або обмежено, та мета вчинення правопорушення.

Вказує, що в даній справі відсутні належні і допустимі докази вини ОСОБА_1 .

Так, в протоколі вказано, що його складено в присутності понятих, проте особистий огляд та огляд речей не здійснювався, вилучення речей не здійснювалося. В матеріалах справи міститься протокол огляду від 17 червня 2021 року, складений дізнавачем. В протоколі вказано, що речовина була вилучена та упакована до паперового конверту.

В протоколі відсутні відомості про опечатування вилученої речовини, належним чином, як того вимагає ч. 5 ст. 237 КПК України та відомча інструкція.

Зазначає, що вказана обставина виключає можливість належного зберігання вилученого згортку, запобігання стороннього втручання в його вмісті та ідентифікації.

Також в матеріалах справи міститься витяг з висновку експерта, яким вказано, що на експертизу було надано паперовий конверт, що містить полімерний згорток із речовиною. Відомості про скріплення паперового конверту печаткою органу дізнання та підписами осіб, що брали участь в огляді місця події, відсутні.

З висновку експерта вбачається, що на експертне дослідження надійшла волога речовина, в той час, як в протоколі огляду місця події зазначено, що було вилучено згорток полімерний з речовиною кристалічного походження.

Така невідповідність виключає можливість стверджувати, що на експертне дослідження надійшла саме та речовина, що була вилучена у обвинуваченого.

До того ж в матеріалах справи наявна лише перша та остання сторонка експертизи, внаслідок чого неможливо дослідити цей висновок.

Просить апеляційний суд, постанову місцевого суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Аворник Л.В., перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Готуючись до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, підлягають вирішенню питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності з ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 6 Європейської Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Як передбачено ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий розгляд справи та встановлення обґрунтованості будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці Європейського суду з людських прав існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеср проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та ін.).

Усталеною практикою Європейського суду з людських прав, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають належним чином бути викладені підстави, на яких вони ґрунтуються (рішення у справі «Морейра Феррейра проти Португалії (№ 2)» [ВП] (Moreira Ferreira v. Portugal (no. 2) [GC], заява № 19867/12, пункт 84, від 11 липня 2017 року). При розгляді питання справедливості кримінального провадження Суд встановлював, зокрема, що, ігноруючи конкретний, відповідний і важливий аргумент обвинуваченого, національні суди не виконують своїх зобов`язань за пунктом 1 статті 6 Конвенції (рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), заява № 42310/04, пункт 280, від 21 квітня 2011 року).

Право на справедливий судовий розгляд може вважатися ефективним, тільки якщо клопотання чи зауваження сторін дійсно «заслухані», тобто належним чином розглянуті судом (рішення у справі «Кармель Суліба проти Мальти» (Carmel Saliba v. Malta), заява № 24221/13, пункт 65, від 29 листопада 2016 року).

За змістом п. 42 рішення Європейського суду з прав людини «Бендерський проти України» від 15.11.2007 року зазначається, що право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені.

Вказані вимоги закону і установленої практики захисту людських прав при розгляді місцевим судом адміністративної справи щодо ОСОБА_1 належним чином не виконані, виходячи з наступного.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП, суд першої інстанції послався на такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №033202 (а.с.1); витяг з ЄРДР (а.с.3); протокол огляду місця події (а.с.4-6); пояснення ОСОБА_1 (а.с.7); перша та остання сторінка висновку експерта від 05.07.2021 року (а.с.8); постанова про закриття кримінального провадження від 08.07.2021 року (а.с.9).

Місцевий суд, виходячи з постанови лише перелічив докази, але не надав їм належної оцінки, не надав оцінки поясненням ОСОБА_1 , тим самим допустив спрощення розгляду такої категорії справ.

Разом з тим, апеляційний суд при перегляді вказаної справи дійшов до висновку, що вказані докази, які суд першої інстанції поклав в основу обвинувачення, ані окремо, ані в сукупності не свідчать на наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП.

Під час апеляційного перегляду захисник - адвокат Аворник Л.В. підтримала доводи апеляційної скарги та окремо зауважила, що відсутні в справі належні і допустимі докази.

Суд апеляційної інстанції враховуючи докази в справі, вважає, що доводи захисника є слушними та такими, що заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.7) вказано, що коли він рухався по вулиці Каховська, що у м. Запоріжжя побачив згорток з речовиною невідомого походження. Потім, ОСОБА_1 з цікавості підняв вказаний згорток та поклав його до карману. Через певний час до нього підішли співробітники поліції та запропонували показати кармани.

Під час судового розгляду справи в районному суді, ОСОБА_1 свою вину не визнав, вказав, що він згорток знайшов коли здійснював рух по вулиці.

Вказаних пояснень суд не врахував, не надав належної оцінки.

Суд апеляційної інстанції вважає, що пояснення ОСОБА_1 заслуговують на увагу суду.

Згідно матеріалів справи встановлено, що вилучення наркотичної речовини було здійснено у вигляді огляду місця події (а.с.4), що на думку суду є недопустимим.

Суд вважає, що посадова особа, всупереч вимог закону, до внесення відомостей про вчинений ОСОБА_1 кримінального проступку, провів слідчу дію - його особистий обшук, під час якого в останнього вилучено згорток з речовиною, і для надання такій слідчій дії видимості законності дізнавач оформив її протоколом огляду місця події.

Частиною 1 ст. 237 КПК України передбачено, що з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, дізнавач проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Отже, проведення огляду чи обшуку особи під час проведення огляду місця події не передбачено і регулюється іншими нормами кримінально-процесуального законодавства.

Чинним КПК України однією із підстав обшуку особи передбачено затримання особи. Так, згідно з вимогами частин 1, 3, 4 ст.208 КПК України визначено, що уповноважена особа має право затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, якщо цю особу застали на місці вчинення злочину та може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 цього Кодексу,

Однак, як встановлено в ході судового слідства, затримання ОСОБА_1 в порядку ст. 208 КПК України не проводилося. Фактично провівши особистий обшук останнього у ході огляду місця події, дізнавач порушив вимоги кримінального процесуального закону, якими не передбачено можливості проведення такої слідчої дії до внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а отже обшук останнього був проведений із грубим порушенням норм КПК України.

Європейський суд з людських прав у своєму рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» наголошував, що вираз «відповідно до закону» значною мірою покладає на національне законодавство і державу обов`язок дотримання матеріальних і процесуальних норм.

У рішенні «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року Європейський суд зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до їх несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини щодо доктрини «плодів отруєного дерева» сформульованої у рішеннях «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші.

Відсутність належного процесуального оформлення затримання ОСОБА_1 та вилучення в нього речовини, яке приховане результатами огляду місця події, суд вважає, що такий доказ був отриманий з істотним порушенням вимог закону, в зв`язку з чим, слід визнати протокол огляду та похідні докази недопустимими.

Окрім того, захисник в апеляційній скарзі слушно наголошує, що в матеріалах справи відсутні докази про опечатування вилученої речовини, як того вимагає ч.5 ст.237 КПК України та відомчі інструкції.

Відсутність таких відомостей ставить під сумнів правомірність дії дізнавача в справі.

Щодо доказу у вигляді висновку експерта, суд апеляційної інстанції вважає, що він є похідним доказом від недопустимих доказів, а тому не може братися до уваги при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Додатково, суд зазначає, що висновок експерта в справі є неповним, оскільки дізнавач долучив лише першу та останню сторінку такого висновку, що ставить його під сумнів.

Також з частини вказаного висновку експерта вбачається, що на дослідження надійшла волога речовина, в той час, як в протоколі огляду зазначено, що було вилучено згорток полімерний з речовиною кристалічного походження.

Така невідповідність, на думку апеляційного суду виключає можливість стверджувати, що на дослідження було надано саме та речовина, що була вилучена у ОСОБА_1 під час події.

Враховуючи викладене, оцінюючи докази, апеляційний суд дійшов до висновку, що дізнавач істотно порушив вимоги законодавства України, а докази в справі не свідчать, що у діях ОСОБА_1 є склад інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 44 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 288 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення може бути скасована. Згідно ст. 293 КУпАП при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути прийнято рішення про скасування постанови і закриття справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, недотримання суддею місцевого суду вимог ст.ст. 7, 245, 251, 252, 268, 278, 280, 283, 284 КУпАП про необхідність всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, і вирішення її в точній відповідності із законом, призвело до прийняття щодо ОСОБА_1 незаконного й необґрунтованого рішення.

За таких обставин, постанова судді місцевого суду не може залишатися в силі та підлягає скасуванню, а провадження в справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Аворник Л.В., задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 4 жовтня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП, скасувати.

Провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 334/6119/21