Справа № 297/2115/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

15.01.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - адвоката Василечка А.В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав Погар Т.Ю.,

в с т а н о в и в :

постановою судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого (зі слів), працюючого ФОП ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-10 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень у дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Згідно постанови та протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 № 744519 від 01.10.2020, 15 серпня 2020 року ОСОБА_1 у м. Берегове по вул. Мукачівській, розмістивши, до офіційної реєстрації, на білборді агітацію учасника виборчого процесу, допустив проведення передвиборчої агітації, чим порушив обмеження щодо ведення передвиборчої агітації.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною, такою, що постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права та підлягає скасуванню. Зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушені вимоги ст. 256 КУпАП, які не дають можливості розглянути цю справу по суті, а саме: в протоколі не зазначено частину ст. 212-10 КУпАП за якою складено протокол. Також в протоколі не зазначено чи особа, яка притягається до відповідальності є посадовою особою, чи така особа вчинила дії, які з огляду на положення конкретної статті закону можна розцінювати як передвиборчу агітацію в розумінні положень конкретно визначеного нормативно-правового акту яким регулюються правовідносини у сфері виборчого права. Стверджує, що судом не взято до уваги, що договір про розміщення реклами укладено не з політичною партією чи організацією, а з громадською організацією «Товариство угорської культури Закарпаття», скорочена назва ГО «ТУКЗ-КМКС». А вказана юридична особа не є суб`єктом виборчого процесу і не має жодного відношення до виборчого процесу. Також вказує на те, що не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки жодних повідомлень ним не отримано. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Василечка А.В., який підтримав апеляційну скаргу; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, а відповідно до ст. 280 цього ж Кодексу, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 цього Кодексу передбачено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 212-10 КУпАП настає адміністративна відповідальність за проведення передвиборної агітації, агітації з референдуму особою, участь якої в агітації заборонена законом, проведення агітації поза строками, встановленими законом, чи в місцях, що заборонені законом, проведення агітації у формах та засобами, що суперечать Конституції або законам України, або інше порушення встановлених законом обмежень щодо ведення агітації, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті, статтями 212-9, 212-13 та 212-14 цього Кодексу.

Апеляційний суд, дослідивши зібрані у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги вважає, що при розгляді справи щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону судом першої інстанції не було дотримано.

Так, зі змісту складеного щодо ОСОБА_1 протоколу вбачається, що фактичними обставинами вчинення ОСОБА_1 правопорушення є те, що «15 серпня 2020 року в м. Берегове по вул. Мукачівській, ОСОБА_1 розмістив на білборді передвиборчу агітацію поза встановленим законом строком, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 212-10 КУпАП».

При цьому, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що судом першої інстанції встановлено такі обставини: 15 серпня 2020 року в м. Берегове по вул. Мукачівській, ОСОБА_1 , розмістивши на білборді, до офіційної реєстрації, агітацію учасника виборчого процесу, допустив проведення передвиборчої агітації, чим порушив обмеження щодо ведення передвиборчої агітації. Дії ОСОБА_1 суд першої інстанції кваліфікував за ч. 1 ст. 212-10 КУпАП.

Вищевказане свідчить про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу щодо ОСОБА_1 , вийшов за межі встановлених у протоколі обставин та вчинених ОСОБА_1 діянь, зазначивши в постанові про те, що ОСОБА_1 , розмістивши на білборді, до офіційної реєстрації, агітацію учасника виборчого процесу, допустив проведення передвиборчої агітації, чим порушив обмеження щодо ведення передвиборчої агітації.

Під час розгляду справи апеляційним судом представник ОСОБА_1 - адвокат Василечко А.В., пояснив, що ОСОБА_1 вину в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-10 КУпАП не визнавав у суді першої інстанції, правопорушення, передбаченого цією нормою матеріального права не вчиняв. Підтримав доводи апеляційної скарги про закриття провадження у справі за відсутністю події та у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-10 цього Кодексу.

Зі змісту оскаржуваної постанови також убачається, що, посилаючись на наявні в матеріалах справи докази (протокол від 01.10.2020, повідомлення про вчинення адміністративних правопорушень від 21.09.2020, постанову Берегівської міської ТВК від 26.09.2020 та інші матеріали справи) як на такі, що підтверджують вину ОСОБА_1 у скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 212-10 КУпАП адміністративного правопорушення, суддя місцевого суду не дав їм аналіз, а саме не зазначив, які саме дані містяться у цих доказах, які саме факти та обставини ці докази підтверджують, у зв`язку із чим не дав їм відповідної оцінки та дійшов передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 212-10 КУпАП адміністративного правопорушення та про його винуватість у скоєнні цього проступку.

Відповідно до чинного законодавства про адміністративні проступки, суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, тобто в межах обставин, встановлених органом (посадовою особою), який склав такий протокол.

Поряд із цим, як убачається з матеріалів справи, у протоколі щодо ОСОБА_1 не зазначена частина статті 212-10 КУпАП, що в свою чергу також порушує право ОСОБА_1 на захист, право захищатись від конкретного та зрозумілого звинувачення.

При цьому, суд першої інстанції, зазначивши про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 212-10 КУпАП правопорушення, не вмотивував висновок на підставі чого дійшов до переконання, що вчинені ОСОБА_1 діяння необхідно кваліфікувати саме за ч. 1 ст. 212-10 КУпАП.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушені вимоги ст. 256 КУпАП, оскільки в протоколі не зазначено частину ст. 212-10 КУпАП, за якою складено протокол, та не зазначено чи особа, яка притягається до відповідальності, є посадовою особою, чи така особа вчинила дії, які з огляду на положення конкретної статті закону можна розцінювати як передвиборчу агітацію в розумінні положень конкретно визначеного нормативно-правового акту, якими регулюються правовідносини у сфері виборчого права, - знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи та заслуговують на увагу.

Також заслуговують на увагу й доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що договір про розміщення реклами укладено не з політичною партією чи організацією, а з громадською організацією «Товариство угорської культури Закарпаття», яка не є суб`єктом виборчого процесу і не має жодного відношення до виборчого процесу.

Наведені обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, що, на переконання апеляційного суду, свідчить про те, що, розглядаючи справу щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції у порушення вимог передбачених ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП не з`ясував усі обставини справи та не дав оцінки доказам у їх сукупності.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

Згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому суд, приймаючи рішення, виходить із встановлених та перевірених у суді доказів.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи досліджені під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про те, що висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 212-10 КУпАП адміністративного правопорушення, не підтверджуються зібраними у справі доказами, приєднані до справи докази породжують сумніви у достовірності викладених у них фактів, та ґрунтуються на припущеннях - суб`єктивних даних відповідних посадових осіб, що у свою чергу, з огляду на вищенаведені норми та обставини, свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 події та складу саме цього адміністративного правопорушення.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, апеляційний суд вважає, що у зв`язку зі спливом значного часу, встановлені апеляційним судом і вищенаведені недоліки, які допущені при встановленні обставин правопорушення та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, не можуть бути усунуті. При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що чинний КУпАП не містить норм, які би давали підстави для внесення тих чи інших змін до протоколу, або виправлень у протоколі.

Апеляційний суд вважає, що пояснення сторони захисту про відсутність події та в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення достовірними доказами не спростовані, і матеріали справи не містять відомостей, які б давали підстави для сумнівів у достовірності цих пояснень, тому керуючись принципом презумпції невинуватості, апеляційний суд при прийнятті судового рішення приймає до уваги вказані пояснення.

На підставі вищенаведеного, апеляційний суд доходить висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 212-10 КУпАП адміністративного правопорушення, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, можливості збирання додаткових доказів у підтвердження факту скоєння правопорушення вичерпані, а апеляційним судом вжиті всі передбачені законом заходи для з`ясування обставин, що мали місце за участі ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції - скасуванню, а провадження в справі - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі апеляційний суд також зазначає, що: відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення вжиття заходів по встановленню осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, складання протоколів про адміністративні правопорушення, з`ясування обставин, за яких скоєно правопорушення, вилучення речей та документів, покладаються на органи Національної поліції, їх територіальні підрозділи; відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; саме на відповідних посадових осіб поліції покладено доведення винуватості особи у вчиненні того чи іншого адміністративного правопорушення з точним дотриманням положень чинних нормативно-правових актів.

Приймаючи рішення апеляційний суд також бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП щодо перегляду апеляційним судом справи в межах апеляційної скарги та не обмеження доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права; що в підтвердження висновку про доведеність вини особи у скоєнні правопорушення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не є суб`єктивною думкою окремих посадових осіб і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 212-10 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-10 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан