г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3633/21
Номер провадження 3/213/1485/21
П О С Т А Н О В А

09 листопада 2021 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши матеріали про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання реєстрації: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 Кодексу України про адімністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Після доофрмлення 08.11.2021 до суду з СЮП КРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №830687, складений 21.09.2021 відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Від так у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, не зазначено часу вчинення правопорушення, що вже було підставою направлення для належного оформлення протоколу, та вказано у постанові від 28.09.2021 однак зазначений недолік усунуто не було.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення.

Враховуючи вищевикладене, суд позбавлений можливості за відсутності наявних у матеріалах справи доказів, прийняти інше процесуальне рішення окрім повернення справи для належного оформлення до органу, який склав протокол.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 251, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Повернути адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП, до ВП№7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області - для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Попов.