ПОСТАНОВА

Справа № 137/1184/21

30 листопада 2021 р. 3/137/501/21

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого молодшим медбратом у КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка» Вінницької обласної Ради, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 03.09.1999 Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 009242 від 08.10.2021, 08.10.2021 о 20 год 45 хв по вул. Богдана Хмельницького в смт. Літин Вінницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував мопедом Honda Dio, без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушена мова, порушена координація рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки в присутності двох свідків.

Особа, якій інкримінується вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 у судовому засіданні вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав повідомивши, що у вечірній час 08.10.2021 у нього зламався мопед і він котив його. Згодом до нього під`їхали інспектори поліції та інкримінували керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Після чого його відвезли з місця події на спецпост патрульної поліції де і запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, а мопед залишився на узбіччі дороги. Своєю чергою ОСОБА_1 відмовився проходити огляд, оскільки заперечував обставину керування транспортним засобом. Категорично заперечив ту обставину, що йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці події. Зафіксувавши його відмову на спецпосту, інспектори поліції відвезли його назад на вул. Богдана Хмельницького в смт. Літин та залишили біля поламаного мопеда.

Допитаний у судовому засіданні поліцейський № 1 роти № 1 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенант поліції Ткаченко А.Н., котрий складав протокол про адміністративне правопорушення, на поставленні запитання відповів, що особу правопорушника було встановлено по системі АРМОР та записано у протокол, як " ОСОБА_2 ". Також пояснив, що у нього відсутні докази здійснення керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а на долученому відеоматеріалі лише зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Підтвердив ту обставину, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння не на місці зупинки, оскільки в інспектора була пошкоджена нагрудна камера, тому був змушений звернутись до колег, відвезши ОСОБА_1 до спецпосту "Літин".

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та пояснення поліцейського Ткаченка А.Н., дослідивши матеріали адміністративної справи приходжу до наступних висновків.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Гурепка проти України" (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Так, ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п.15 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376,до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Всупереч положенням ст.251 КУпАП та п.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено будь-яких доказів, щодо підтвердження обставин, зазначених в протоколі, оскільки відомості в матеріалі про адміністративне правопорушення, котрі могли б слугувати підтвердженням керування ОСОБА_1 транспортним засобом суду не надано.

Відеозапис зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 8) не може братись до уваги як підтвердження інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення в частині керування мопедом, оскільки на ньому зафіксовано лише факт відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, але відсутні докази керування ним транспортним засобом.

Слід зазначити, що завданням судочинства є не збирання доказів, а оцінка доказів наданих суду на підтвердження інкримінованому ОСОБА_1 правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Не залишається без уваги, хоча формальна за суттю обставина, що правопорушення інкриміноване « ОСОБА_1 ». Відтак у випадку визнання особи винуватою санкція була б застосована до « ОСОБА_1 » (а.с. 2), хоча насправді особа, яка притягається до відповідальності - ОСОБА_1 (а.с. 14).

Враховуючи викладене вище вважаю, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме, що він керував транспортним засобом з ознаками сп`яніння, будь-які належні та допустимі докази в матеріалах про адміністративне правопорушення відсутні, а відтак справа підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір розмір і порядок якого встановлений законом.

Оскільки відносно ОСОБА_1 не винесено постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, судовий збір не підлягає сплаті.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 247, 251, 256, 268, 283, 284 КУпАП, ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч.3 ст. 62 Конституції України, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Гопкін П. В.