КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/852/2021 Доповідач Ковальська В.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Ковальська В.В., за участю захисника Кузьміна Є.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Кузьміна Є.О. на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва 18 грудня 2020 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва 18 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

Згідно з постановою судді 01 листопада 2020 року о 13 годині 40 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Маn», державний номерний знак НОМЕР_1 , на вулиці Світла, 1 в місті Києві, перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, від огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності лікаря - нарколога КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» 01 листопада 2020 року, та підтверджується Висновком №006324 вказаного лікаря.

Своїми діями порушив пункт 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України.

В апеляційній скарзі захисник Кузьмін Є.О. просив постанову судді Дарницького районного суду м. Києва 18 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, як незаконну, провадження у справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що як убачається із протоколу змісту протоколу серія ДПР18 №007765 від 01.11.2020 поліцейський вважав, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 "а" ПДР України, оскільки керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, однак вказаний факт не підтверджується матеріалами справи.

Так, водію ОСОБА_1 не пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів, а він від такого не відмовлявся, оскільки відомості про це у протоколі відсутні, як відсутні і найменування, інші реквізити, сертифікат відповідності таких засобів. ОСОБА_1 було одразу висунуто вимогу пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, підтвердженням чому може бути відеозапис з камер спостереження поліцейського та пояснення свідків. Разом з тим, ані «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», ані «Інструкція про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ані КУпАП не дають поліцейському права направляти водія одразу до медичного закладу без отримання відмови від проходження огляду у медичному закладі.

ОСОБА_1 , будучи повідомленим про час слухання справи в апеляційній інстанції, в судове засіданні не з`явився.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Кузьміна Є.О., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Дарницького районного суду м. Києва від 18 грудня 2020 року про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 007765 від 01.11.2020; висновком лікаря КМНКЛ "Соціотерапія" щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №006323 від 01.11.2020, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду в повному обсязі; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 про те, що перебуваючи біля заправки АNP він був свідком того, як водій автомобіля МАН д.н.з. НОМЕР_1 скоїв ДТП (зніс металеву огорожу), а підійшовши до водія побачив, що останній є неадекватним і, на думку свідка, був у стані алкогольного сп`яніння, після чого свідок звернувся до поліції; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що водію ОСОБА_1 не пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів, а він від такого огляду не відмовлявся, є безпідставними та спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Зокрема, з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції убачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу "Драгер", на що він погодився не відразу, а у процесі застосування приладу "Драгер" навмисно не виконував інструкції поліцейського, внаслідок чого не вдалося визначити наявність алкоголю у видихуваному повітрі.

Зважаючи на таку поведінку водія, поліцейський розцінив її як відмову водія від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що повідомив ОСОБА_1 та запропонував проведення огляду у медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився.

Прибувши до медичного закладу, ОСОБА_1 також не виконував інструкцій лікаря по застосуванню приладу "Драгер" та відмовився здавати відповідні аналізи і проходити інші процедури для перевірки на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, ОСОБА_1 не виконав вимог п. 2.5 ПДР України, яким водій зобов`язується на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, прохання захисника про скасування постанови судді районного суду та закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 задоволено бути не може.

Є необґрунтованими і доводи апелянта стосовно відсутності відомостей щодо найменування, інших реквізитів, сертифікату відповідності технічного засобу "Драгер", оскільки такий технічний засіб при огляді ОСОБА_1 застосовано не було, відповідно відсутні його показання, для оцінки яких мали б значення наявність сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки тощо.

Отже, постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 18 грудня 2020 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законною і обґрунтованою, відтак підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва 18 грудня 2020 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Кузьміна Є.О. - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська