П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/689/21

Провадження №3/943/406/2021

11 червня 2021 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Відділення поліції №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, який проживає в АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

із отриманого від поліції протоколу про адміністративні правопорушення серії ВАБ №349870 від 04.04.2021 вбачається, що ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що він 4 квітня 2021 року о 13 год. 30 хв., будучи продавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у якому здійснюється продаж промислових товарів, здійснював приймання відвідувачів, чим порушив пункту 3-5 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 та підпункт 4 пункту 1 Протоколу №11 позачергового засідання обласної комісії з питань ТЕБ і НС від 24.03.2021, вчинивши адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 повторно не з`явився, незважаючи на повідомлення його судом про час і місце розгляду справи за вказаною у протоколі адресою проживання, а із протоколу видно про його відмову від надання пояснень.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із вимогами статті 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до норми статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Інкримінований ОСОБА_2 пункт 3-5 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (чинна редакція на момент складення адміністративного протоколу від 04.04.2021 року), - містить п`ятнадцять пунктів (підпункти: 1 15 пункту 3-5 цієї Постанови) можливих порушень карантинного режиму. Однак, який саме із цих підпунктів ставиться у вину ОСОБА_2 органом поліції не визначено. Також вищевказаним адміністративним протоколом не вказано місце скоєння правопорушення.

Окрім того, інкримінований ОСОБА_2 підпункт 4 пункту 1 Протоколу №11 позачергового засідання обласної комісії з питань ТЕБ і НС від 24.03.2021 передбачає адміністративну відповідальність у виді штрафу за перебування на територіях загального користування без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно. Більше того, вказаний протокол №11 від 24.03.2021 стосується виключно мешканців Львівської міської територіальної громади, до яких місто Буськ чи село Сторонибаби не належать.

Разом із тим, на думку суду, із матеріалів справи вбачається можливе порушення ОСОБА_2 підпункту 4 пункту 3-5 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а саме - приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення. При цьому наведене порушення можливе лише за відсутності чотирьох винятків, передбачених цим пп. 4 п. 3-5 цієї Постанови, які повинні бути перевірені органами поліції.

Натомість суд не вправі виходити за межі пред`явленого обвинувачення по ч. 1 ст. 44-3 КУпАП про порушення ОСОБА_2 пункту 3-5 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 та підпункт 4 пункту 1 Протоколу №11 позачергового засідання обласної комісії з питань ТЕБ і НС від 24.03.2021, зважаючи на вищевикладені обставини.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено гарантії при розгляді вказаної категорії справ, яка за своєю структурою в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить правового визначення меж судового розгляду. Способом ж подолання даної прогалини є можливість застосування правових інструментів, які дозволять в процесі правозастосування вирішити це питання за допомогою аналогії закону.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Надточій проти України», рішення у справі «Гурепка проти України» справи про адміністративні правопорушення в силу суворості санкції можуть бути прирівняні до кримінальних. Крім того, у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації» Суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання

Беручи до уваги вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про можливість застосування аналогії закону щодо визначення меж судового розгляду.

Відповідно до вимог статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Оскільки судом з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається можливе вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого підпунктом 4 пункту 3-5 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 виключно в частині приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, за відсутності передбачених цим підпунктом винятків, однак суд не може самостійно вийти за межі обвинувачення та змінити правову кваліфікацію діяння особи в сторону погіршення її становища, а тому вважає відсутність в діянні ОСОБА_2 адміністравного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП у вигляді інкримінованого йому порушення загального пункту 3-5 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020, який містить 15 підпунктів та підпункту 4 пункту 1 Протоколу №11 позачергового засідання обласної комісії з питань ТЕБ і НС від 24.03.2021, що підлягає до застосування виключно на території Львівської міської територіальної громади, оскільки ОСОБА_2 імовірно порушив підпунктом 4 пункту 3-5 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020, обвинувачення за яким йому шляхом правової кваліфікації пред`явлено не було.

Як зауважив Європейський суд з прав людини, що при оцінці доказів суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів під час розгляду справ про адміністративні правопорушення мають бути застосовані критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ у справах «Коробов проти України» від 21.07.2011 та «Кобець проти України» від 14.02.2008).

Відтак, суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

За таких обставин, суд вважає, що матеріали справи об`єктивно вказуть на імовірне вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП виді - приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, з порушенням підпункту 4 пункту 3-5 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020, правова кваліфікація за чим у вину йому не ставиться, а суд не вправі виходити за межі пред`явленого обвинувачення.

Отже, із урахуванням вимог пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за частиною першою статті 44-3 КУпАП підлягає закриттю за відсутності у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення з вищевказаним формулюванням обвинувачення.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 7, 36, 44-3, 247, 279, 280, 283, 284, 288 КпАП України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за частиною першою статті 44-3 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

На постанову судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. Б. Кос