Справа № 196/266/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 травня 2021 року смт Петриківка

Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Говоруха В.О., розглянувши матеріали за протоколом про адміністративне правопорушення, що складені поліцейським ВП № 11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізична особа-підприємець, місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 виданий Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 16.01.1997, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Встановив:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 11.03.2021 серії АПР18 № 310565 за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення: «13.03.2021 близько 13:00 год. ОСОБА_1 порушила порядок проведення господарської діяльності, без отримання ліцензії на здійснення продажу алкогольними напоями, здійснювала їх реалізацію в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_2 , чим вчинила правопорушення передбачене частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)».

В судовому засіданні ОСОБА_1 факт правопорушення категорично заперечила та пояснила, що вона, дійсно, не має ліцензії на продаж алкогольних напоїв. При цьому, таку ліцензію вона мала до серпня 2020 року. 13.03.2021 працівниками поліції було здійснено огляд приміщення її магазину, де вона особисто здійснює торгівлю продуктами харчування та виявлено декілька паків вина і один пак (шість пляшок) пива. ОСОБА_1 стверджує, що виявлене вино перебувало під прилавком в магазині та його продаж не здійснювався, про його існування покупців не повідомляла. Дане вино залишилося в приміщенні магазину з того часу, коли вона мала відповідну ліцензію на торгівлю алкоголем. Шість пляшок пива, які виявили працівники поліції, придбав її чоловік, того ж дня, зранку, в іншому магазині та залишив на зберігання в магазині, де вона здійснювала торгівлю, за прилавком, без доступу туди покупців, так як поїхав по своїх справах в м. Дніпро. ОСОБА_1 зауважила, що приміщення її магазину не має складської кімнати, тому всі речі та товар перебуває поряд. Виявлені алкогольні напої працівники поліції самостійно дістали та виставили на прилавок, до іншого товару і здійснили його фотографування.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, покази свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи, суд, виходить з такого.

Стаття 62 Конституції України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості, зокрема й те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП).

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом статті 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд зауважує, якщо викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від звинувачення, яке підтримується не стороною, яка висунула такі звинувачення, а фактично судом).

Така ж позиція висловлена ЄСПЛ, так у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до частини 1 статті 164 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, що провадять господарську діяльність без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року № 436-IV підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

При цьому, відповідно до правової суті самих понять, визначених національним законодавством в сфері підприємницької діяльності, а саме ст.ст.3,42 Господарського Кодексу України, ст.1 Закону України «Про підприємництво», ст.1 Закону України «Про ліцензування окремих видів господарської діяльності», правових позицій, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, як правило з метою отримання прибутку (комерційна діяльність).

Підприємницька ж діяльність є одним з видів господарської діяльності, яка полягає в самостійній, систематичній, на власний ризик діяльності по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності, як виду господарської діяльності, є систематичність її здійснення.

Систематичною вважається діяльність у разі, коли вона (в тому числі й продаж товарів) здійснюється неодноразово протягом певного періоду часу.

Судом заслухано покази свідків.

Так свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що працівниками поліції його було запрошено для засвідчення факту вилучення певного товару, але якого саме та які події цьому передували йому не відомо, так як коли він зайшов до приміщення магазину, вилучений товар вже був запакований.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що в її присутності працівники поліції вилучали з магазину ОСОБА_1 певні алкогольні напої, але де вони були виявлені працівниками поліції їй не відомо, так як коли вона прийшла до вказаного приміщення, алкогольні напої перебували посеред торгового залу. Сідок вказала, що на вилучених алкогольних напоях цінників чи написів з ціною, як на іншому товарі, не було.

Допитані свідки, кожен окремо, повідоми, що їм не відомі факти здійснення торгівлі алкогольними напоями в магазині ПП ОСОБА_1 .

Відповідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець - дата запису: 09.10.2013.

Судом досліджено протокол особистого огляду, та огляду речей та вилучення речей і документів від 11.03.2021, відповідно до якого в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено пиво «Чернігівське-світле, ємністю 2,5 л - 6 пляшок і вино ординарне кріплене міцне біле «Південне», ємністю 1 л у кількості 8 паків.

До протоколу долучено фототаблицю, з якої неможливо зробити висновок, де саме працівниками поліції було виявлено вилучені пиво та вино. Також, суд зазначає, що самі по собі, надані знімки не можуть свідчити про здійснення системної господарської діяльності з продажу алкогольних напоїв.

Крім того, судом здійснювався відповідний запит до ВП № 11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо надання відео фіксування події правопорушення і надання до суду, вилученої в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » продукції, для її огляду в судовому засіданні, однак вказаний запит суду не виконаний.

Як вже зазначалося стаття 62 Конституції України чітко визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У відповідності до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, враховуючи відсутність об`єктивних та безсумнівних доказів факту вчинення адміністративного правопорушення, та з урахуванням зокрема положень ст. 62 Конституції України, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме проведення господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону і вважає за необхідне провадження закрити на підставі статті 247 частини 1 пункту 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 280, 283-285, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 310565 від 11.03.2021 за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодекс України про адміністративні правопорушення, закрити в зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 Кодекс України про адміністративні правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 , вилучені у неї, за протоколом особистого огляду, та огляду речей та вилучення речей і документів від 11.03.2021, а саме: пиво «Чернігівське-світле, ємністю 2,5 л - 6 пляшок і вино ординарне кріплене міцне біле «Південне», ємністю 1 л у кількості 8 паків (квитанція № 154154 про отримання на зберігання речових доказів).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десяти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя: В. О. Говоруха