Справа № 565/1365/21
Провадження № 3/565/865/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 року м.Вараш

Суддя Кузнецовського міського суду Рівненської області Зейкан І.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Алексейчик А.О.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Вараського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Макаревичі, Ківерцівського району Волинської області, пенсіонера, з вищою освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

- за ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

18 вересня 2021 року о 17 год. 50 хв. ОСОБА_1 , у м.Вараш по вул.Поліській, Рівненської області, керував транспортним засобом марки «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду з метою визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора «ALCOTEST №6820», ARKL 2048 та проходження медичного огляду з метою визначення стану алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав повністю та пояснив, що 18.09.2021 року, приблизно о 16 год. під час вечері випив приблизно 50 г. горілки. Через деякий час з автомийки «Еліт», яка знаходиться на відставні близько 1 км від його будинку, зателефонували та повідомили, що килими, які він передавав їм раніше, випрані. У зв`язку з цим він на своєму авто ОСОБА_2 поїхав на автомийку та забрав килими. З працівниками автомийки у нього виникла суперечка з приводу якості просушки килимів. Проте, килими він склав у свій автомобіль та поїхав додому. Коли їхав то голосно увімкнув музику в салоні і будь-яких сигналів про його зупинку не чув. Коли заїхав до свого подвір`я помітив, що підійшли працівники поліції, які запропонували пройти йому огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі. Він відмовився від проходження огляду на місці зупинки і у медичному закладі, оскільки вважав, що працівники поліції не мали підстав перебувати на його подвір`ї. Також вказав, що працівники пропонували йому пройти огляд без участі свідків. Допускає, що працівників поліції про його рух на автомобілі у стані алкогольного сп`яніння повідомили працівники автомийки «Еліт».

Допитаний як свідок поліцейський СРПП Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 пояснив, що 18.09.2021 року перебував у добовому чергуванні та здійснював патрулювання спільно з поліцейським ОСОБА_4 . У період, ближче до вечора від чергового надійшло повідомлення про те, що з автомийки «Еліт» зателефонували та повідомили, що чоловік у стані алкогольного сп`яніння виїжджає з території автомийки та вказав марку автомобіля і номерний знак. Оскільки, вони перебували на вул. Рівненській, що є паралельною до вул. Садової, на відстані близько 1 км від цієї мийки, вони вирушили у напрямку до цієї мийки. Коли їхали, помітили, що автомобіль, який підпадає під опис повернув на вул. Поліську. Вони поїхали за ним. Коли під`їхали близько, почали подавати сигнали з вимогою про зупинку. Зокрема, подавали звуковий сигнал з проблисковими маячками та за допомогою гучномовця. Проте, водій не реагував і заїхав на подвір`я. За кермом цього автомобіля було виявлено ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі. Проте ОСОБА_1 відмовився. У зв`язку з цим на останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 29.04.2020 року у справі № 161/5372/17, обставини, що підтверджуються показаннями свідка поліцейського повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні. У зв`язку з викладеним суд бере до уваги показання ОСОБА_3 в частині, що узгоджується з іншими доказами.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши та проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення та інші письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

За змістом диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, склад адміністративного правопорушення утворює, серед іншого, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не оспорюється факт керування ним, 18 вересня 2021 року о 17 год. 50 хв. у м. Вараш по вул. Поліській, Рівненської області автомобілем марки «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_3 та факт відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Зі змісту пояснень ОСОБА_1 випливає, що він оспорює наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, вказує на те, що він вжив допустиму норму алкоголю, у межах 0,2 проміле та вказує на незаконність його зупинки та порушення процедури фіксування адміністративного правопорушення працівниками поліції. Інші обставини справи ОСОБА_1 не оспорюються.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на те, що до протоколу доданий оптичний диск з відеозаписом, на якому зафіксовані обставини керування ОСОБА_1 автомобілем, пропозиція працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння і його відмова від такого огляду, суд доходить висновку про дотримання працівниками поліції вимог ч.2 ст. 266 КУпАП та відсутності необхідності залучати двох свідків.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Вирішуючи питання щодо наявності відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у діях ОСОБА_1 суд врахував наступні обставини.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 022223 від 18.09.2021 року ОСОБА_1 цього ж дня о 17 год. 50 хв у м. Вараш по вул. Поліській керував транспортним засобом «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду з метою визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора «ALCOTEST №6820», ARKL 2048 та проходження медичного огляду з метою визначення стану алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів від 18.09.2021 року, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820, ARKL-2048, при цьому у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.

Зі змісту направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість вбачається, що 18.09.2021 року о 17 год. 53 хв. поліцейським Василюком В.М. направлено ОСОБА_1 для проходження огляду до Комунального некомерційного підприємства Вараської міської ради «Вараська багатопрофільна лікарня» та ОСОБА_1 відмовився від такого огляду.

Фактичні дані, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення водія до медичного закладу для визначення алкогольного сп`яніння узгоджуються та повністю підтверджуються відеозаписом на оптичному диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, ОСОБА_1 , відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, фактично вчинив дії, передбачені об`єктивною стороною ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння і у його діях міститься склад вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Таким чином, законодавець надав поліцейським самостійно визначати наявність або відсутність ознак алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні поліцейський Василюк В.М., який склав протокол про адміністративне правопорушення, пояснив, що він виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння. Виявлені поліцейськими ознаки алкогольного сп`яніння передбачені п. 3 розділу І вище вказаної Інструкції. У зв`язку з викладеним, доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що у нього не було ознак алкогольного сп`яніння, а тому не було підстав для проведення його огляду також є необгрунтованими.

Також, суд враховує, що незгода ОСОБА_1 з причиною зупинки працівниками поліції транспортного засобу може бути підставою для оскарження їх дій в установленому законом порядку, але не виключає виконання водієм обов`язків, визначених пунктом 2.5 ПДР України щодо проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції. До того ж до суду не подано доказів визнання причин зупинки незаконними. За змістом п. 3 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення. Зважаючи на те, що свідок ОСОБА_3 надав пояснення про надходження від чергового інформації про причетність ОСОБА_1 як водія автомобіля «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_3 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, суд доходить висновку, що у поліцейських були підстави для зупинки транспортного засобу під його керуванням.

У рішеннях ЄСПЛ у справах "Енгель та інші проти Нідерландів" та "Озтюрк проти Німеччини" визначено, що термін кримінальне провадження для цілей Конвенції має автономне визначення, яке може й не співпадати з національним правом. Попри те, що в правових системах багатьох держав низка діянь була декриміналізована, це не може мати своїм наслідком такої ситуації, коли декриміналізація призведе до цілей, несумісних з Конвенцією - звуження обсягу прав обвинувачених у відповідних провадженнях. У наведених рішеннях "Енгель та інші проти Нідерландів" та "Озтюрк проти Німеччини" напрацьовано три основних критерії, за якими повинна бути здійснена оцінка для класифікації провадження як кримінального у розумінні Конвенції:

- класифікація правопорушення в національному законодавстві відповідної держави;

- характер правопорушення;

- суворість покарання, до якого може бути притягнута особа.

Щодо класифікації правопорушення як кримінального в національному законодавстві, то така класифікаціє не є вирішальною (п. 82 рішення "Енгель та інші проти Нідерландів").

Що ж стосується характеру правопорушення, то до прикладу в справі "Озтюрк проти Німеччини", аналізуючи порушення правил дорожнього руху яке призвело до ДТП, ЄСПЛ було зауважено, що загальна природа застосованої правової норми та мета покарання, яка є одночасно і попереджувальною, і караючою, в сукупності є достатнім для кваліфікації правопорушення саме як кримінального для цілей Конвенції. Аналогічні по своїй суті висновки наведено й в справі "Лутц проти Німеччини". Викладене дає підстави для висновку, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, може бути визначене як кримінальне за стандартами ЄСПЛ.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 38 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може проникнути до житла чи іншого володіння особи без вмотивованого рішення суду лише в невідкладних випадках, пов`язаних із безпосереднім переслідуванням осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення. Оскільки факт переслідування ОСОБА_1 доведений відеозаписом на оптичному диску, доданому до матеріалів справи, суд доходить висновку, що вільне проникнення працівників поліції на подвір`я під час переслідування ОСОБА_1 , щодо якого існувала достатня сукупність підстав вважати про вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, не є істотним порушенням, яке могло вплинути на допустимість зібраних доказів. До того ж до суду не подано доказів перебування вказаної вище земельної ділянки у приватній власності. Крім того, законодавством не передбачені підстави відмови від виконання вимог п. 2.5 ПДР України, у тому числі такої підстави як перебування особи на приватній території.

Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та обставини вчинення правопорушення, суд прийшов до висновку про необхідність накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавлення права керування.

На підставі наведеного та керуючись статтями ч. 1 ст. 130, ст. ст. 221, 283 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, що підлягає стягненню у прибуток держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. судового збору до Державного бюджету України.

Постанова судді може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено протягом десяти днів з дня її винесення до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати ОСОБА_1 штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягнути подвійний розмір штрафу 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Суддя І.Ю. Зейкан