1 із 4 Справа № 303/5768/21
Провадження №3/303/2913/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Маргитич О.І., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

- за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 17 липня 2021 року о 02 год. 46 хв. в місті Мукачеві по вулиці Духновича, 188, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306), з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду у встановленому законом порядку з метою визначення стану сп`яніння відмовився.

Таким чином, стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зазначений вище протокол надійшов до суду 23 липня 2021 року та переданий до провадження судді Куропятник О.М. Рішенням Вищої ради правосуддя №2049/0/15-21 від 12 жовтня 2021 року суддю ОСОБА_2 звільнено з посади судді Мукачівського міськрайонного суду, у зв`язку з поданням заяви про відставку. 18 жовтня 2021 року здійснено повторно автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи правопорушник в судове засідання не прибув, звернувся з клопотанням про закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої доводи ОСОБА_1 мотивує тим, що працівниками поліції порушено та не дотримано порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього, оскільки 17 липня 2021 року він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, так-як не вживає наркотичні засоби. Навіть, навпаки просив відвести його на обстеження, що б довести, що не вживає наркотичні засоби.

Вивчивши надані суду матеріали провадження слід прийти до наступного.

Згідно вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням згідно частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнається, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом

2 із 4

особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 17 липня 2021 року правопорушник керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, чим порушив пункт 2. 5 ПДР України(затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306), відповідно до якого водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно пункту 6 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09 листопада 2015 року № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Слід зазначити, що відповідно зі статтею 12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» встановлення наявності стану наркотичного сп`яніння внаслідок незаконного вживання наркотичних засобів або психотропних речовин є компетенцією лише лікаря, на якого покладено обов`язки щодо проведення медичного огляду (обстеження).

Із записів з нагрудних камер працівників поліції, які долучені до матеріалів справи, вбачається, що правопорушник керуючи транспортним засобом був зупинений працівниками поліції по вулиці Духновича в місті Мукачеві. Там же йому було запропоновано пройти освідчення на стан наркотичного сп`яніння та проїхати до Мукачівської ЦРЛ. При цьому, правопорушник погодився пройти огляд на стан сп`яніння у закладу охорони здоров`я в місті Ужгород.

Заперечуючи факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у своїх поясненнях ствердив, що він не відмовлявся пройти обстеження у приймальному відділенні Мукачівської ЦРЛ, але саме цієї інформації наданий відеозапис не містить.

Також, вказуючи на недоведеність його вини, ОСОБА_1 ствердив що відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, які долучені до матеріалів справи, здійснено з порушенням безперервності і суду надані вибіркові файли, які не доводять його вину.

Відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За змістом пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №161/5372/17 вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, що і є дійсним, в цій справі, так як показання свідків у повній мірі кореспондуються і іншими доказами в їх сукупності.

Слід зазначити що матеріали справи не містять CD- диски з безперервним відеозаписом з місця події, суду надані тільки вибіркові файли, також відсутні відомості щодо залучення свідків для підтвердження факту відмови особи, яка керує транспортним засобом, від

3 із 4

проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази як направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також докази відмови останнього від такого огляду.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення містить виправлення щодо дати складання, що не відповідає вимогам статті 256 Кодексу України про адміністративне правопорушення, згідно якої у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце складення протоколу, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу правопорушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як зазначено вище, відповідальність за даною статтею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Зазначені вище розбіжності у протоколі про адміністративне правопорушення та доданих доказах позбавляють можливості належним чином встановити факт адміністративного правопорушення.

Статтею 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (стаття 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення)

Відповідно до пункту "а" частини 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції (пункту 55 рішення у справі "Гурепко проти України"; пункту 21 рішення у справі "Надточій проти України").

Виходячи з вимог статті 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Згідно пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

4 із 4

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями ст.ст. 130, 247, 280, 282-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі стосовно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України) за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Мукачівський міськрайонний суд.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду О.І.Маргитич