ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2021 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Порощук П.П., розглянувши матеріали, що надійшли із Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , не працюючого, за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надішли адміністративні матеріали, відповідно до протоколу серії ДПР 18 № 099414, яким водій ОСОБА_1 притягується до відповідальності за те, що 30.08.2021 року о 20 год. 15 хв. в м.Жмеринка по вул..Сосюри, Вінницької області, керував автомобілем марки «Опель Віваро» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «драгер» результат 1,75%, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9 а правил дорожнього руху.

Поліцейським СРПП Жмеринського РВН ГУНП у Вінницькій області старшим сержантом поліції Левченко Д.О. складено протокол про адміністративне правопорушення від 30.08.2021 р. за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу серії ДПР18 № 099413 водій ОСОБА_1 притягується до відповідальності за, те що 30.08.2021 року о 21 год. 15 хв. в м.Жмеринка по вул..Сосюри, Вінницької області, керуючи автомобілем марки «Опель Віваро» державний номерний знак НОМЕР_1 рухаючи заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв з`їзд у кювет. При ДТП автомобіль механічні пошкодження не отримав, тілесних ушкоджень ніхто не отримав, чим порушив вимоги п.10.9 правил дорожнього руху.

Поліцейським СРПП Жмеринського РВН ГУНП у Вінницькій області старшим сержантом поліції Левченко Д.О. складено протокол про адміністративне правопорушення від 30.08.2021 р. за вчинення правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав у вчинених адміністративних правопорушень, просив справу закрити. Повідомив суду, що дійсно його автомобіль був припаркований біля обочини на ручному гальмі, яке на його думку було послабленим в зв`язку із чим автомобіль скотився у кювет. Він приїхав до свого кума де вживав спиртне, і у нього відбувся словесний конфлікт із ОСОБА_2 , яка викликала працівників поліції та повідомила неправдиву інформацію про те, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, однак в дійсності такого не було.

Після даного конфлікту він вийшов на двір та побачив свій автомобіль у кюветі, куди під`їхали і працівники поліції та почали фіксувати факт ДТП, якої в дійсності не було. Під час проведення огляду місця події працівники поліції запропонувати продмухати препарат «Дгарег» на що ОСОБА_1 погодився тому як дійсно не керував автомобілем, та в присутності понятих було складено протоколи за вчинення ДТП та керування в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом, хоча будь яких доказів керування транспортним засобом працівники поліції на місці не пред`являли а ні понятим а ні водію.

Представник водія ОСОБА_1 адвокат Герасимчук С.П. підтримав позицію свого довірителя, зазначивши, що дійсно у матеріалах адміністративної справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Поліцейськими не складалися документи про направлення водії на проведення медичного огляду, а також відсутні докази вчинення ДТП. Також подав письмове клопотання про об`єднання вказаних адміністративних справа в одне провадження.

Свідок ОСОБА_3 повідомив суду, що був присутнім при складані працівниками поліції протоколів відносно ОСОБА_1 , однак самого факту ДТП та керування автомобілем водієм в стані алкогольного сп`яніння не бачив.

Відповідно до ч.1 ст.36 КУпАП України при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Суд вважає за необхідне об`єднати вказані справи про вчинення адміністративних правопорушень ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП особою ОСОБА_1 в одну адміністративну справу.

В ст.277 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, свідка, вивчивши матеріали справи, суддя доходить наступних висновків.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п.161).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.6 розділу І вказаної Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення від 30.08.2021 року серії ДПР18 №099414 (а.с.2) за викладення суті адміністративного правопорушення та опису встановлених обставин кваліфікуючою ознакою даного адміністративного правопорушення вказано керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Тобто, одним з основних елементів складу даного адміністративного правопорушення є керування особою транспортним засобом.

Як було встановлено під час судового розгляду з пояснень свідка ОСОБА_3 та особи правопорушника ОСОБА_1 , останній не був зупинений працівниками поліції в момент керування ним транспортним засобом. Працівники поліції підійшли до нього в той час, коли нерухомий транспортний засіб розташовувався у кюветі, та запропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння.

Згідно п.п.1 п.2 п.5 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення працівниками поліції здійснюється застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог п.2,5 розділу ІІ вказаної Інструкції портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Долучений до матеріалів відеозапис можливо з нагрудного відеореєстратора поліцейського не містить відомостей щодо зупинки поліцейськими ОСОБА_1 під час керування ним транспортним засобом, стосовно роз`яснення поліцейським прав, передбачених ст.63 Конатитуції України та ст.268 КУпАП, особі, яка притягується до адміністративнох відповідальності.

З наведених підстав даний відеозапис та решту представлених в справі письмових документів суд визнає недопустимими доказами, оскільки вони здобуті не у відповідності до порядку, що передбачено вказаною інструкцією.

Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку, що працівниками поліції при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не дотримано у повній мірі порядок проведення такого огляду.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, здійснений з порушенням проведення його порядку, а тому в силу ч. 5 ст. 266 КУпАП, вважається недійсним, в зв`язку з чим справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 33, 124, 130, 221, 252, 266, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за статтею 124 та частиною першою статті 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з моменту набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Порощук П.П.