ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №712/2280/21

Провадження №3/712/1020/21

12 травня 2021 року, суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Рябуха Ю.В., за участю прокурора Черкаської обласної прокуратури Гречаника Р.І., а також Сав`яка Ю.Н., розглянувши матеріали справи відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , старшого слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я слідчого відділу Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №33-02/45 від 26.02.2021, ОСОБА_1 , будучи старшим слідчим відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, тобто особою, уповноваженою на виконання функцій держави, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) перебуваючи у приміщенні Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області за адресою: вулиця Пастерівська, 104, місто Черкаси, не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник у зв`язку зі складанням та врученням письмового повідомлення про підозру ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.294 Кримінального кодексу України в рамках кримінального провадження №0001221, де потерпілим, зокрема був начальник ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п.2 ч.1 ст.28 Закону.

11.03.2019 ОСОБА_1 в рамках кримінального провадження №0001221, складено та за погодженням з прокурором Черкаської місцевої прокуратури вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.294 КК України.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №33-02/46 від 26.02.2021, ОСОБА_1 , будучи старшим слідчим відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, тобто особою, уповноваженою на виконання функцій держави, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) перебуваючи у приміщенні Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області за адресою: вулиця Пастерівська, 104, місто Черкаси, всупереч вимогам п.3 ч.1 ст.28 Закону, вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме в рамках кримінального провадження №0001221, де потерпілим, зокрема був начальник ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , склав та вручив письмове повідомлення про підозру.

11.03.2019 ОСОБА_1 в рамках кримінального провадження №0001221, складено та за погодженням з прокурором Черкаської місцевої прокуратури вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.294 КК України.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №33-02/47 від 26.02.2021, ОСОБА_1 , будучи старшим слідчим відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, тобто особою, уповноваженою на виконання функцій держави, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) перебуваючи у приміщенні Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області за адресою: вулиця Пастерівська, 104, місто Черкаси, не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник у зв`язку зі складанням та поданням до Соснівського районного суду м. Черкаси клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_2 , який підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.294 КК України, в рамках кримінального провадження №0001221, де потерпілим, зокрема був начальник ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п.2 ч.1 ст.28 Закону.

12.03.2019 ОСОБА_1 складено та за погодженням з прокурором Черкаської місцевої прокуратури подано до Соснівського районного суду м. Черкаси клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_2 , який підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.294 КК України, в рамках кримінального провадження №0001221, де потерпілим, зокрема був начальник ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 .

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №33-02/48 від 26.02.2021, ОСОБА_1 , будучи старшим слідчим відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, тобто особою, уповноваженою на виконання функцій держави, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) перебуваючи у приміщенні Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області за адресою: вулиця Пастерівська, 104, місто Черкаси, всупереч вимогам п.3 ч.1 ст.28 Закону, вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме в рамках кримінального провадження №0001221, де потерпілим, зокрема був начальник ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , склав та подав до Соснівського районного суду м. Черкаси клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_2 , який підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.294 КК України.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №33-02/49 від 26.02.2021, ОСОБА_1 , будучи старшим слідчим відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, тобто особою, уповноваженою на виконання функцій держави, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) перебуваючи у приміщенні Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області за адресою: вулиця Пастерівська, 104, місто Черкаси, не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник у зв`язку зі складанням та врученням письмового повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.294 Кримінального кодексу України в рамках кримінального провадження №0001221, де потерпілим, зокрема був начальник ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п.2 ч.1 ст.28 Закону.

12.03.2019 ОСОБА_1 в рамках кримінального провадження №0001221, складено та за погодженням з прокурором Черкаської місцевої прокуратури вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.294 КК України.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №33-02/50 від 26.02.2021, ОСОБА_1 , будучи старшим слідчим відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, тобто особою, уповноваженою на виконання функцій держави, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) перебуваючи у приміщенні Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області за адресою: вулиця Пастерівська, 104, місто Черкаси, всупереч вимогам п.3 ч.1 ст.28 Закону, вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме в рамках кримінального провадження №0001221, де потерпілим, зокрема був начальник ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , склав та вручив письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.

12.03.2019 ОСОБА_1 в рамках кримінального провадження №0001221, складено та за погодженням з прокурором Черкаської місцевої прокуратури вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.294 КК України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №33-02/51 від 26.02.2021, ОСОБА_1 , будучи старшим слідчим відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, тобто особою, уповноваженою на виконання функцій держави, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» ( далі Закон) перебуваючи у приміщенні Головного управління Національної поліції в Черкаській області за адресою: вулиця Смілянська, 57, місто Черкаси, не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник у зв`язку з проведенням допиту, в якості потерпілого ОСОБА_3 , який є начальником ГУНП в Черкаській області, що відбувся в рамках кримінального провадження №0001221, чим порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону.

10.03.2019 ОСОБА_1 в рамках кримінального провадження №0001221, допитано в якості потерпілого начальника ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , що було зафіксовано в протоколі допиту потерпілого.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №33-02/52 від 26.02.2021, ОСОБА_1 , будучи старшим слідчим відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, тобто особою, уповноваженою на виконання функцій держави, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) перебуваючи у приміщенні ГУНП в Черкаській області за адресою: вулиця Смілянська, 57, місто Черкаси, всупереч вимогам п.3 ч.1 ст.28 Закону, вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме в рамках кримінального провадження №0001221, допитав в якості потерпілого начальника ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 .

Факт неповідомлення старшим слідчим слідчого відділу ЧВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_1 безпосереднього керівника в порядку ст. 28 Закону про наявність у нього реального конфлікту інтересів підтверджується інформацією доданою до листа ГУНП в Черкаській області від 23.10.2020 №83/01/44-2020.

Разом з тим, між старшим слідчим слідчого відділу ЧВП ГУНП в Черкаській області Сав`яком Ю.Н. та начальником ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 були наявні відносини прямого підпорядкування.

Отже, можливість використовувати начальником ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 свої повноваження стосовно старшого слідчого слідчого відділу ЧВП ГУНП в Черкаській області Сав`яка Ю.Н., безперечно, буде впливати на об`єктивність та неупередженість прийнятих ОСОБА_1 рішень під час здійснення ним досудового розслідування кримінального провадження № 0001221, де потерпілим, зокрема, був начальник ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_1 розумів, що начальник ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 має можливість притягнути його до дисциплінарної відповідальності чи звільнити зі служби, має вплив на проходження ним служби в частині присвоєння йому спеціальних звань, має право віддавати накази або доручення і обов`язок ОСОБА_1 - виконувати їх, а також має можливість задовільнити його соціально-побутові потреби, в частині преміювання та встановлення надбавок.

Таким чином, під час проведення слідчих дій в рамках кримінального провадження №0001221, за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 294 Кримінального кодексу України, де потерпілим, зокрема, був начальник ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , у ОСОБА_1 був наявний приватний інтерес, що ґрунтувався на корисливому та кар`єристському мотиві, який полягав у безперешкодному проходженні служби на займаних посадах в ГУНП в Черкаській області, отриманні пільг та переваг, в присвоєнні спеціальних звань, тощо.

Між приватним інтересом ОСОБА_1 та його повноваженнями, виникла суперечність, що мала вплив на об`єктивність та неупередженість під час досудового розслідування кримінального провадження №0001221 за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 294 Кримінального кодексу України.

Така суперечність полягала в тому, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0001221, в якому потерпілим, зокрема, був начальник ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , у ОСОБА_1 з одного боку був наявний приватний інтерес, зумовлений відносинами службової залежності від начальника ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , а з іншого - така особа, як слідчий, під час здійснення службових повноважень, мав вчиняти дії, спрямовані на захист громадян і держави, та діяти, зокрема, на засадах верховенства права, законності, поваги до людської гідності, неупередженості та об`єктивності, що в розумінні вимог Закону є реальним конфліктом інтересів.

Прокурор в судовому засіданні при розгляді протоколів про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2, ст.172-7 КУпАП висловили позицію на розсуд суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП не визнав в повному обсязі та пояснив наступне.

Начальник слідчого підрозділу є безпосереднім керівником слідчого, а начальник територіального підрозділу поліції, незалежно від спеціального звання і займаної посади не відноситься до категорії керівників співробітників слідчих підрозділів. У даному випадку, він як слідчий, на момент інкримінованих йому корупційних дій, підпорядковувався начальникові слідчого відділу та начальникові слідчого управління, як своїм безпосереднім керівникам, а начальник Головного управління Національної поліції в області ( ОСОБА_3 ) взагалі не є суб`єктом кримінального процесу і ні в якому разі, в силу особливості діючого законодавства, не міг жодним чином впливати на нього та прийняті нимрішення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функцію відеозапису, тощо.

Проводячи слідчі (розшукові) та процесуальні дії, він не мав і не міг мати «корисливий та кар`єристський мотиви, які полягали у безперешкодному проходженні служби, отриманні пільг та переваг, присвоєнні спеціальних звань, тощо».

З даного приводу жодного разу не мав приватного спілкування начальником ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , під час спілкування із ОСОБА_3 (допиту) не допускав порушень Дисциплінарних статутів та правил етичного поводження між поліцейськими. Процесуальні дії із потерпілим ОСОБА_3 проводились із неухильним дотриманням вимог діючого законодавства.

У відповідності до листа ГУНП в Черкаськійц області за № с-69/12/7/02-2021 від 24.03.2021 року в період часу із 09.03.2019 року до 28.02.2020 року, він заохочувався і відносно нього не застосовувались дисциплінарні стягнення.

Тобто, він не отримував житла, грошових премій, цінних подарунків, подяк, грамот, відомчих нагород, іменної зброї тощо. Не отримував спеціальних звань. Спеціальне звання осіб старшого начальницького складу органів внутрішніх справ України «підполковник міліції» отримав у відповідності до Наказу УМВС України в Черкаській області за № 362 по о/с від 31.12.2013 року, після 17 календарних років служби в міліції. Спеціальне звання середнього складу «підполковник поліції», було присвоєне в порядку переатестації після вступу на службу до лав Національної поліції України.

З 2017 року і по теперішній час включно перебуває на посаді старшого слідчого у територіальному органі поліції, не підвищувався у посадах штатного розпису Національної поліції і ніхто із керівників не пропонував обійняти керівні посади. Фактично з моменту вступу на службу в міліцію і до теперішнього часу обіймав виключно посади практичних працівників слідчих підрозділів.

Заслухавши думку прокурора, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідно до наказу начальника ГУНП в Черкаській області Лютого В.В. від 10.05.2017 №128 о/с, підполковника поліції ОСОБА_1 призначено на посаду старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області.

09.03.2019 та 10.03.2019 постановами про створення слідчих груп у кримінальному провадженні від 09.03.2019 № 0001221 створено слідчі групи у складі слідчих ЧВП ГУНП в Черкаській області та слідчих слідчого управління ГУНП в Черкаській області до яких, зокрема, було включено ОСОБА_1 , якого призначено старшим групи. У зв`язку з цим ОСОБА_1 набув повноважень, передбачених ч.2 ст.40 Кримінального процесуального кодексу України.

Як встановлено Національним агентством, потерпілим у кримінальному провадженні №0001221 від 09.03.2019 є ОСОБА_3 .

Зазначені обставини підтверджуються протоколом допиту потерпілого ОСОБА_3 від 10.03.2019, пам`яткою про процесуальні права та обов`язки потерпілого, яку йому було вручено 10.03.2019, а також відомостями з обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001221 від 09.03.2019.

Наказом Національної поліції України від 01.11.2016 № 814 о/с полковника поліції ОСОБА_3 призначено на посаду начальника ГУНП в Черкаській області.

Відповідно до п.п. 1 п. 14 Положення про Головне управління Національної поліції в Черкаській області, затвердженого наказом Національної поліції від 06.11.2015 № 40 (далі - Положення), керівник ГУНП в Черкаській області очолює Головне управління та здійснює керівництво його діяльністю, представляє ГУНП в Черкаській області у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами та організаціями.

Крім того, згідно з п. 14 Положення керівник ГУНП в Черкаській області, зокрема: приймає на службу та звільняє із служби, призначає на посаду та звільняє з посади поліцейських; підписує накази ГУНП в Черкаській області; державними службовцями і працівниками ГУНП в Черкаській області доручення; вирішує в установленому порядку питання щодо заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських; присвоює спеціальні звання поліції. Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 3 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК) слідчий службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, органу Державної кримінально-виконавчої служби України, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом (КПК України), здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ № 570 від 06.07.2017 р. "Про організацію діяльності органів досудового розслідування Національної поліції України", слідчий - службова особа органу Національної поліції України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Особливості статусу слідчого визначаються тим, що він, з одного боку, виступає посадовою особою відповідного правоохоронного органу, де є слідчі підрозділи, а з другого - учасником кримінального провадження, тобто процесуальною фігурою. Відповідно в організаційному розумінні статус слідчого може розглядатися як сукупність прав та обов`язків, а також вимог до слідчого як державного службовця, специфіка яких визначається законами України.

Незалежно від відомчої належності, усі слідчі мають однакові процесуальні права та обов`язки, проводять розслідування в одному і тому самому процесуальному порядку

Так, слідчий уповноважений:

?починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених КПК;

?проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених КПК;

?доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

?звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;

?повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;

?за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;

?приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 КПК;

?залучати захисника окрім обов`язкових підстав, в інших випадках, передбачених законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги.

?здійснювати інші повноваження, передбачені КПК.

У кримінальному провадженні слідчий може також здійснювати управлінську діяльність, якщо він призначений керівником органу досудового розслідування старшим слідчої групи.

У випадках відмови прокурора у погодженні клопотання слідчого до слідчого судді про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій чи негласних слідчих (розшукових) дій слідчий має право звернутися до керівника органу досудового розслідування, який після вивчення клопотання за необхідності ініціює розгляд питань, порушених у ньому, перед прокурором вищого рівня, який протягом трьох днів погоджує відповідне клопотання або відмовляє у його погодженні. Слідчий має право в порядку, передбаченому КПК України, доручати відповідним уповноваженим оперативним підрозділам поліції проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій. Доручення слідчого щодо проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій є обов`язковими для виконання.

Слідчий зобов`язаний:

?дотримуватися вимог Конституції України, Кримінально процесуального кодексу України та законів України під час досудового розслідування;

?забезпечувати повне, усебічне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень у межах установлених КПК строків;

?виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі;

?забезпечувати реалізацію в повному обсязі прав і законних інтересів усіх учасників кримінального провадження;

?не розголошувати відомості, що становлять державну чи іншу охоронювану законом таємницю, інформацію про приватне (особисте і сімейне) життя особи та інші відомості, здобуті при розслідуванні кримінальних правопорушень;

?не вчиняти будь-яких дій, що ганьблять звання слідчого і можуть викликати сумнів у його об`єктивності та неупередженості;

?у разі наявності підстав, передбачених статтею 77 КПК, заявляти самовідвід від участі в кримінальному провадженні в порядку, визначеному статтею 80 КПК.

?забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні тощо.

З метою забезпечення незалежності слідчого та всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження закон передбачає поняття «процесуальної самостійності слідчого» та гарантії її забезпечення. Так, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого. Виходячи з вищевикладеного, начальник ГУНП в Черкаські області ОСОБА_3 (не є процесуальною особою відповідно до норм КПК) не був безпосереднім керівником ст. слідчого Сав`як Ю.Н, і не мав змоги впливати на об`єктивність на неупередженість прийнятих останнім рішень в межах кримінального провадження № 0001221, де начальник ГУНП в Черкаські області ОСОБА_3 визнаний потерпілим. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Частиною першою статті 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частиною 2 статті 172-7 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи зазначені у п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зокрема поліцейські, зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Беручи до уваги диспозиції ст. 172-7 КУпАП та п. 2 примітки до цієї статті, порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати: - у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень (ч. 1 ст. 172-7 КУпАП); - у вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що вплинуло на об`єктивність або неупередженість вчинення таких дій, або прийняття таких рішень (ч. 2 ст. 172-7 КУпАП).

Відповідно до статті 1 Закону потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень; реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення, наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Постанови КМУ № 988 від 11.11.2015 року «Грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» грошове забезпечення поліцейського складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, тобто викладені в протоколах обставини, як те «що начальник ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 має можливість задовольнити соціально-побутові потреби, в частині преміювання та встановлення надбавок» не відповідає дійсності, бо грошове забезпечення поліцейських чітко регламентоване за вказаними параметрами, що унеможливлює отримання окремими поліцейськими не передбачених грошових «надбавок». Дана Постанова КМ є прямою реалізацією ст.24 Конституції України.

Так дійсно, згідно з п. 14 Положення про Головне управління національної поліції в черкаській області, затвердженого наказом Національної поліції від 06.11.2015 № 40, керівник ГУНП в Черкаській області, зокрема: приймає на службу та звільняє із служби, призначає на посаду та звільняє з посади поліцейських; підписує накази ГУНП в Черкаській області; державними службовцями і працівниками ГУНП в Черкаській області доручення; вирішує в установленому порядку питання щодо заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських; присвоює спеціальні звання поліції.

Але враховуючи вимоги п.3 ч. 1 Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських затвердженої Наказом МВС України № 1465 від 17.11.2015 року, у відповідності до вимог якої атестування поліцейських проводиться в наступних випадках :

1)при призначенні на вишу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2)для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3)для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Вказаний факт унеможливлює прийняття начальником територіального управління поліції одноособового рішення про підвищення окремого поліцейського у займаній посаді, пониженні його в посаді або взагалі його звільненні зі служби. Управлінське рішення про підвищення в займаній посаді поліцейського, пониженні в посаді чи звільнення зі служби через службову невідповідність приймається уповноваженим начальником виключно на підставі висновків атестаційної комісії, що також суперечить викладених в протоколах обставин, як те «що начальник ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 має можливість притягнути до дисциплінарної відповідальності чи звільнити зі служби, має вплив на проходження ним служби в частині присвоєння йому спеціальних звань..»

Крім того, в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в листі від 22.05.2017 року № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», визначено, що для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що викладені в протоколах про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 127-2 КУпАП стосовно ОСОБА_1 обставини не відповідают дійсності, і в діях останнього відсутня суб`єктивна та об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 2 ст.172-7 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7,п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП та Законом України «Про запобігання корупції», -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КпАП України закрити в зв`язку відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси Ю.В. Рябуха