ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Іванов В.В., при секретарі Ніколаєвському О.О., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором КП «В. Дальницького» ВУ МКТ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 № 064137 від 23.07.1963 року, гр. ОСОБА_1 , в м. Одесі по вул. Розумовська, 60, керуючи транспортним засобом «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу знаку 4.2 та перетнув розмітку 1.16.1, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Skoda Fabia» під керуванням ОСОБА_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_1 , на думку УПП, який склав адміністративний протокол, порушив вимоги п. 8.4, 2.3 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в порушенні ПДР не визнав, просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відносно гр. ОСОБА_2 також було складено аналогічний протокол за ст. 124 КУпАП за фактом викладених обставин ДТП.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 12.11.2021 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП на накладено не неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 гривень.

На підтвердження викладеної позиції щодо ДТП та ознак вини гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_1 надано суду фотознімки з місця ДТП. За наведених обставин вважає, що у даній дорожній ситуації саме гр. ОСОБА_2 порушила правила дорожнього руху, що стало наслідком пошкодження транспортних засобів.

З огляду на викладене ОСОБА_1 просить суд закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у ній докази, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом (стаття 245).

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ст.124 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 2.3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до п. 8.4 ПДР України, дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи

а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду;

б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;

в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;

г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження;

ґ) інформаційно - вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила;

д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування;

е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

З долучених до матералів справи, фотоматеріалів, схеми місця ДТП на яких зафіксоване місце ДТП, пояснень ОСОБА_1 , пояснень ОСОБА_2 встановлено характер ушкоджень транспортних засобів, та що ОСОБА_1 діяв відповідно до вимог ПДР, в той час, як ОСОБА_2 порушила правила дорожньої розмітки.

З копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №0642136 складеного у відношенні ОСОБА_2 , встановлено, що дії останнього кваліфіковано за ст.124 КУпАП за порушення вимог п.10.3 та п. 2.3 Правил дорожнього руху.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» також активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява №10705/12) ЄСПЛ зазначив, що суд, при оцінці доказів, керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, а саме, фотозніки, протоколи про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №064137 від 25.09.2021 та №064036 від 25.09.2021 року, схему місця ДТП, пояснення учасників ДТП, оцінюючи їх у сукупності, суд приходить до переконання, що вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не є встановленою згідно з критерієм його доведеності «поза розумним сумнівом».

Отже, суд приходить до висновку, що винуватість водія ОСОБА_1 за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення не доведено, як і не доведено, що саме його дії перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної ДТП, тобто вина ОСОБА_1 не підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які відповідають вимогам, передбаченим КУпАП.

Таким чином, вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є не доведеною.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247 п.1 , 283, 284, КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десятиденного строку з дня винесення постанови.

Суддя Приморського районного суду міста Одеси: В.В. Іванов