Справа № 444/2272/21 Головуючий у 1 інстанції: Оприск З.Л.
Провадження № 33/811/1362/21 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Клонцака Володимира Степановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, апеляційну скаргу адвоката Клонцака Володимира Степановича подані в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 25 серпня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 27 липня 2021 року о 12:00 год. в с. Мацошин керував транспортним засобом комбайном «Джон Дір» в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Клонцак В.С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та є такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що висновки суду першої інстанції про те, що комбайн під керуванням ОСОБА_1 рухався по ґрунтовій дорозі не підтверджуються належними доказами, оскільки судом не було встановлено де фактично розміщена така "ґрунтова дорога, в управлінні якого органу державної влади або місцевого самоврядування вона перебуває (і чи перебуває взагалі), чи знаходиться в межах населеного пункту відповідно до містобудівної документації. Оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які фактичні докази відповідності ґрунтової дороги визначенню автомобільної дороги, передбаченому ЗУ Про автомобільні дороги є сумнів чи був ОСОБА_1 учасником дорожнього руху та чи поширювалися на нього в момент зупинки ПДР України, повноваження поліції щодо регулювання дорожнього руху та контролю з дотриманням ПДР України.

Вказує на те, що з відеоматеріалів, доданих працівниками поліції, факту керування ОСОБА_1 комбайном «Джон Дір» 27 липня 2021 року о 12 год. 00 хв. поліцейськими не могло бути встановлено, оскільки на відеоматеріалах зафіксований час зупинки комбайну 27 липня 2021 року о 12 год. 16 хв. 32 с, що свідчить про внесення в протокол завідомо неправдивих відомостей. А отже, протокол не може бути належним доказом у даній справі.

Зазначає, що підстави для зупинення вказаного вище комбайну, на момент зупинки, були відсутні, що свідчить про незаконну зупинку транспортного засобу. Таким чином всі подальші дії поліцейських та отримані докази є з порушенням норм чинного законодавства.

Також зазначає, що на відеозаписі, долученого до матеріалів справи неможливо встановити обличчя водія комбайну, оскільки відео переривається, що свідчить про неналежність доказів вини ОСОБА_1 .

Звертає увагу, що з матеріалів відеозаписів неможливо встановити факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а всі сумніви, які мають місце у даній справі, мали б трактуватися саме на користь ОСОБА_1 .

Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суддя апеляційного суду вважає, що суддя суду першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя суду першої інстанції надав належну оцінку і навів у постанові, зокрема даними наведеними у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 054640 від 27 липня 2021 року ( а.с. 2), відповідно до якого ОСОБА_1 керував комбайном в стані алкогольного сп`яніння;

- результатом приладу Lion Alcometr 700 №AR85212 (а.с. 3), який показав показник 0.46 проміле;

- висновком, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 13 від 27 липня 2021 року (а.с.4), з результатами якого ОСОБА_1 був ознайомлений та не заперечував;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ( а.с 5);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ( а.с.6) з якого вбачається, що за допомогою приладу Drager Alkotest 6810 №0715 ОСОБА_1 відмовився проходити огляд;

- відеозаписами долученими до матеріалів справи з яких вбачається, що комбайн «Джон Дір» рухався ґрунтовою дорогою напрямку до головної дороги, був зупинений працівниками поліції, під час спілкування водій комбайну поводився підозріло (вилазив на кабіну, та корпус комбайну, не підходив до працівників поліції), після чого водія було доставлено в медичний заклад, де було проведено огляд лікарем.

Доводи апелянта, що з матеріалів відеозаписів неможливо встановити факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не заслуговують на увагу судді апеляційного суду, оскільки як вбачається з відеозапису ОСОБА_1 здійснював рух ґрунтовою дорогою на комбайні, під час огляду в медичному закладі було підтверджено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Твердження апелянта, що на відеозаписі, долученого до матеріалів справи неможливо встановити обличчя водія комбайну, оскільки відео переривається, що свідчить про неналежність доказів вини ОСОБА_1 не береться до уваги судді апеляційного суду.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Згідно п.п. 4, 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18 грудня 2018 року №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відео реєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

З долученого до матеріалів відеозапису події вбачається, що працівники поліції здійснювали відеофіксацію руху ОСОБА_1 комбайном «Джон Дір» на відеореєстратор службового автомобіля, який хоч і не веде безперервну відео зйомку, але обставини вчинення правопорушення, а саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зафіксовано на файлах безперервно і при їх огляді не виникає сумніву у їх достовірності. Крім того, суддя апеляційного суду зазначає, що стороною захисту не надано суду жодного належного чи допустимого доказу змонтованого відео, чи його недостовірності, окрім того на відеозаписі на протязі тривалого часу можна побачити молодого чоловіка, в футболці та шортах, коротко стриженого, худорлявої статури, недобре побритого на обличчі.

Доводи апелянта, що підстави для зупинення вказаного вище комбайну, на момент зупинки, були відсутні, що свідчить про незаконну зупинку транспортного засобу, не заслуговують на увагу судді апеляційного суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ЗУ Про національну поліцію, поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Як встановлено з відеозапису долученого до матеріалів справи, тривалий час з водієм спілкувався працівник поліції, встановити чи було повідомлено причину зупинки не можливо, оскільки фіксація зупинки комбайну «Джон Дір» відбувалася на відео реєстратор службового авто, який не здійснює звукозапису, а лише фіксацію відео, а апелянтом не доведено належними доказами, що працівники поліції не повідомили йому причини зупинки комбайну, також водій комбайну не зазначав в протоколі про адміністративне правопорушення, що йому не було повідомлено причину зупинки, коли надавав пояснення.

Твердження апелянта, що з відеоматеріалів, доданих працівниками поліції, факту керування ОСОБА_1 комбайном «Джон Дір» 27 липня 2021 року о 12 год. 00 хв. поліцейськими не могло бути встановлено, оскільки на відеоматеріалах зафіксований час зупинки комбайну 27 липня 2021 року о 12 год. 16 хв. 32 с, що свідчить про внесення в протокол завідомо неправдивих відомостей, а отже, протокол не може бути належним доказом у даній справі, суддя апеляційного суду оцінює критично, адже вказаний факт жодним чином не впливає на обсяг вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, суддя апеляційного суду зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено працівниками поліції о 13 год. 10 хв. та зауважень чи уточнень до нього у ОСОБА_1 не було.

Доводи апеляційної скарги, що висновки суду першої інстанції про те, що комбайн під керуванням ОСОБА_1 рухався по ґрунтовій дорозі не підтверджуються належними доказами, оскільки судом не було встановлено де фактично розміщена така "ґрунтова дорога, в управлінні якого органу державної влади або місцевого самоврядування вона перебуває (і чи перебуває взагалі), чи знаходиться в межах населеного пункту відповідно до містобудівної документації. Оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які фактичні докази відповідності ґрунтової дороги визначенню автомобільної дороги, передбаченому ЗУ Про автомобільні дороги є сумнів чи був ОСОБА_1 учасником дорожнього руху та чи поширювалися на нього в момент зупинки ПДР України, повноваження поліції щодо регулювання дорожнього руху та контролю з дотриманням ПДР України не беруться до уваги до уваги судді апеляційного суду, оскільки спрямовані на ухилення ОСОБА_1 , від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовували висновки судді суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень суддею суду першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суддя суду першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суддя суду першої інстанції також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням його особи, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Клонцака Володимира Степановича подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Жовківського районного суд Львівської області від 25 серпня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення без змін.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.