Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4515/21 Головуючий у 1-й інст. Янчук Н. П.
Категорія ч. 2 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Сінченка А.О. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

в с т а н о в и в :

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 05 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Відповідно до постанови, повторно, протягом року, а саме: 10.05.2021 року о 07 год. 35 хв. ОСОБА_1 по вул.Героїв Небесної Сотні, 13, в смт. Пулини, Житомирської області, керував автомобілем ВАЗ-21063, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, почервоніння обличчя, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив порушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

На постанову суду захисником Сінченком А.О. подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

На його переконання, постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню з таких підстав.

Вказує, що розгляд справи судом було проведено без участі ОСОБА_1 , що є порушенням його прав передбачених ст. 268 КУпАП, копію постанови він отримав несвоєчасно, лише 06.09.2021 р.

Зазначає, що 10.05.21 року ОСОБА_1 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, а 24.05.21 року обрано ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою де він перебуває і на даний час, а тому ОСОБА_1 не міг бути присутнім під час розгляду справи і його не повідомляли про судовий розгляд.

Також, вказує, що при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 не проводилась відеофіксація, не були присутні свідки.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника Сінченка А.О. та Острогляда Я.В. на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про своєчасне та належне вручення (отримання) ОСОБА_1 копії постанови суду, а розгляд справи проводився у його відсутність.

Разом з тим, вважаю, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Так, єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджуються, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції та яким суд надав оцінку.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовано обставини відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та присутність свідків, роз`яснення ОСОБА_1 його прав та місця розгляду справи, що він посвідчив власноручно своїми підписами та жодних зауважень не вказав.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , вбачається, що ОСОБА_1 у їх присутності було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, від якого останній відмовився та повідомив, що вживав наркотичні засоби - амфетамін, після чого керував автомобілем.

В своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 вказав, що він керував транспортним засобом, перед цим вживав наркотичні засоби - амфетамін, від проходження медичного огляду відмовляється, наркотичні засоби вживає на постійній основі.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАВ №049630 від 10.05.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ст. 125 КУпАП зафіксовано факт керування транспортним засобом.

Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції мали усі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, оскільки певні ознаки (зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, почервоніння обличчя) свідчили, що останній може перебувати в стані наркотичного сп`яніння, а також керував транспортним засобом.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Доводи захисника про те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення на переконання апеляційного суду є необґрунтованими та спростовуються сукупністю доказів, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Не вбачає апеляційний суд підстав для скасування постанови суду і у зв`язку з розглядом судом справи у відсутність ОСОБА_1 , оскільки з судових повісток про виклик вбачається, що він тричі за вказаною ним адресою при складанні протоколу повідомлявся судом про розгляд справи, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, не повідомляв суд про перебування у СІЗО. (а.с. 9, 10, 13).

Крім того, при складанні протоколу ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повністю оголошено зміст протоколу та повідомлено місце розгляду справи Корольовським районним судом м. Житомира, що він посвідчив своїм підписом.

ОСОБА_1 , з моменту складання протоколу, знаючи, що стосовно нього здійснюється провадження у суді, маючи захисника у кримінальному провадженні, мав достатньо часу (майже три місяці) щоб організувати свій захист, проінформувати суд про перебування у слідчому ізоляторі, заявити клопотання про особисту участь, скористатися правовою допомогою адвоката, однак жодних дій у розумні строки до цього не вжив.

При цьому судом апеляційної інстанції право ОСОБА_1 на особисту участь у судовому розгляді було поновлено.

За таких обставин будь-яких сумнівів щодо належності та допустимості доказів суд апеляційної інстанції не знаходить.

Доводи сторони захисту про те, що при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 відеофіксація не проводилась, жодним чином не впливає на законність та обґрунтованість судового рішення, оскільки згідно до ст. 266 КУпАП, в разі неможливості застосування технічних засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Як вбачається з матеріалів справи, працівники поліції під час складання протоколу щодо ОСОБА_1 залучали свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що узгоджується з вимогами ст. 266 КУпАП.

Неявка вказаних свідків до суду апеляційної інстанції не свідчить про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, оскільки така неявка може бути викликана об`єктивними причинами (хвороба, зайнятість на роботі, тощо).

Разом з тим, присутність вказаних свідків при висловленні працівниками поліції ОСОБА_1 вимоги у проходженні огляду на виявлення стану сп`яніння та відмови останнього у такому огляді підтверджується іншими доказами, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення та письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які він посвідчив власноручно підтвердивши присутність свідків та свою відмову проходити огляд.

Правильність висновків суду підтверджує і постанова Корольовського районного суду м. Житомира від 29.09.2020 р., якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. За цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні аналогічного правопорушення (керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовою у проходженні огляду на стан сп`яніння, що мало місце 30.06.2020 р. о 05.45 год.), яка підтверджує письмові пояснення ОСОБА_1 про вживання наркотичних засобів на постійній основі.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа, яка керує транспортним засобом в стані сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, законодавцем з 17.03.2021 року суттєво посилено відповідальність за вчинення правопорушення, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Сінченка Андрія Олеговича залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 05 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук