ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/475/21 Справа № 709/633/21 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Романова О. Г. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю правопорушниці ОСОБА_1 та її захисника Брус С.М., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02.07.2021 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02.07.2021 року, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, непрацюючої, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , -

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Відповідно до даної постанови, ОСОБА_1 , 28 березня 2021 року о 18:59 год. на автомобільній дорозі с. Мохнач - Мала Бурімка керувала транспортним засобом «Тоуоtа Рrado», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя). Проходити огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилася у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання суду першої інстанції ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Постановою судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02.07.2021 року, ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням правопорушниця ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить:

1. Поновити строк звернення до апеляційного суду із апеляційною скаргою на постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02 липня 2021 року про визнання винною ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

2. Скасувати постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02 липня 2021 року про визнання винною ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

3. Провадження у справі про адміністративне правопорушення по притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закрити.

Вважає, що зазначена постанова прийнята судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною та необгрунтованою, оскільки під час розгляду справи були відсутні будь-які допустимі та належні докази її вини.

Додає, що в цілому постанову місцевого суду апелянт вважає належним чином не мотивованою, оскільки вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду. Таким чином, вважає, що її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП у достатньому обсязі не доведена.

Вказує, що свідки даного правопорушення в суд не викликалися та не допитувались, а в своїх поясненнях долучених до протоколу, останні посвідчують лише факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак не посвідчують факт керування нею транспортним засобом.

Стверджує, що апелянт 28.03.2021 року алкогольні напої не вживала, не перебував за кермом транспортного засобу «Тоуоtа Рrado», д.н.з. НОМЕР_2 , бо не має навіть посвідчення водія та не вміє керувати автомобілем.

Наголошує, що оскільки вона не була присутня в судовому засіданні суду першої інстанції і про існування постанови дізнався після закінчення строку на апеляційне оскарження. Оскаржувана постанова не надходила поштою на її адресу, та лише 18.10.2021 року вона отримала виклик від державного виконавця Золотоніського МВ ДВС Черкаської області ЦМУМЮ м. Київ, від якого і дізналась про дану постанову. Тому строк апеляційне оскарження постанови суду слід рахувати з моменту її отримання 18.10.2021 року та десятиденній строк оскарження таким чином спливає 28.10.2021 року.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення правопорушниці ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції вважає, що правопорушниці ОСОБА_1 , слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки копію судового рішення вона отримала після закінчення строку на апеляційне оскарження, та не мала змоги оскаржити дане судове рішення в строки передбачені ст. 294 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 , 28 березня 2021 року о 18:59 год. на автомобільній дорозі с. Мохнач - Мала Бурімка керувала транспортним засобом «Тоуоtа Рrado», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя). Проходити огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилася у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наступними матеріалами справи:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 398740 від 28.03.2021 року, де зазначено, що ОСОБА_1 , 28 березня 2021 року о 18:59 год. на автомобільній дорозі с. Мохнач - Мала Бурімка керувала транспортним засобом «Тоуоtа Рrado», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя). Проходити огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилася у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.3);

- даними рапорту поліцейський СРПП ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНИ в Черкаській області сержант поліції О.О. Зінченко, де зазначено, що 28.03.2021 року він перебував на добовому чергуванні. Близько 18:59 год. патрулюючи с. Мохнач - с. Мала Бурімка, за порушення ПДР був зупинений автомобіль «Тоуоtа Рrado» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням громадянки ОСОБА_1 . В ході спілкування з даною громадянкою від неї був чутний різкий запах алкоголю з порожнини рота та те, що вона перебуває в нетверезому стані, тому їй в присутності двох свідків було запропоновано пройти медичне освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки на приладі алкотестер «Драгер» або в лікаря Чорнобаївської ЦРЛ, на що громадянка ОСОБА_1 в категоричній формі відмовилась в присутності двох свідків, тому в подальшому відносно даної громадянки був складений адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с.4);

- даними пояснення свідка ОСОБА_2 , де зазначено, що 28.03.2021 року, близько 19:35 год., він був запрошений у якості свідка, коли правопорушниці ОСОБА_1 в його присутності було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотесту «Драгер», або у медичному закладі, проте ОСОБА_1 відмовилась, крім того правопорушниця повідомила, що перебувала в с. Мохнач на відпочинку та вживала спиртні напої, після чого сіла за кермо автомобіля.(а.с.5);

- даними пояснення свідка ОСОБА_3 , де зазначено, що 28.03.2021 року, близько 19:35 год., він був запрошений у якості свідка, коли правопорушниці ОСОБА_1 в його присутності було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотесту «Драгер», або у медичному закладі, проте ОСОБА_1 відмовилась, крім того правопорушниця повідомила, що перебувала в с. Мохнач на відпочинку та вживала спиртні напої, після чого сіла за кермо автомобіля.(а.с.6);

- даними DVD диску від 28.03.2021 року, якого вбачається обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.(а.с.7).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також не звільняють її від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що свідки засвідчили лише факт відмови від проходження освідування, а не керування ОСОБА_1 транспортним засобом, є необґрунтованим.

Так, у даній категорії справ, свідки запрошуються працівниками поліції саме при відмові водія від проходження освідування на стан сп`яніння, а факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом поліцейських.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставним визнання недопустимим доказом відео з нагрудної камери патрульного поліцейського з підстав того, що на ній вказано час, який не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, на відео нагрудної камери поліцейського зафіксовано час 18 годин 45 хвилин 28.03.2021 року, при цьому подія відбулась 28.03.2021 року о 18 годині 59 хвилині.

Дану обставину суд апеляційної інстанції вважає технічним збоєм в роботі технічного приладу, який ніяким чином не впливає на його допустимість, оскільки події, які зафіксовані на даному відео, повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що всі доводи апелянта про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП спростовуються даними відеозапису з бодікамер патрульних поліцейських.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено на « ОСОБА_4 », а справжнє прізвище правопорушниці « ОСОБА_5 », є необґрунтованим.

Так, з відеозапису під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, правопорушниця вказала саме прізвище « ОСОБА_4 », при цьому не мала при собі документів, що посвідчують особу.

Крім того, в суді апеляційної інстанції правопорушниця підтвердила дані обставини та пояснила, що « ОСОБА_4 » це її дівоче прізвище.

За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Враховуючи викладене, а також сукупність доказів у їх взаємозв`язку, дають підстави зробити висновок про обґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому її апеляційні доводи з цього приводу є необґрунтованим.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь її вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень та стягненням судового збору на користь держави в розмірі 454 грн. 00 коп.

За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 02.07.2021 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Постанову судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02.07.2021 року, якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) гривень та стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп. - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок