ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/872/21 Справа № 171/626/21 Суддя у 1-й інстанції - Чумак Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2021 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює трактористом КП «Апостоловеводоканал», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, водій ОСОБА_2 12 березня 2021 року о 09 год. 50 хв. в м. Апостолове по вул. Криворізькій, керуючи екскаватором БАМ 2014, д/н НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг не надав переваги в русі автомобілю ВАЗ-2108, д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі вул. Д. Яворницького, та в результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим ОСОБА_2 порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень , також стягнуто з нього судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, потерпілий ОСОБА_1 просить постанову скасувати в частині накладення адміністративного стягнення, прийняти нову постанову, якою накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік.

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- накладаючи адміністративне стягнення суд першої інстанції не враховував характер і міру громадської небезпеки скоєного ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль ВАЗ-2108, д/н НОМЕР_2 ;

- також зазначає, що потерпілому завдана матеріальна та моральна шкода, яка не була відшкодована;

- ОСОБА_2 визнав вину частково та намагався уникнути адміністративної відповідальності.

Будучи увідомленими про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 та потерпілий ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про причини неявки суд не увідомили, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, об`єктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає.

Так, висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР №479755 від 12 березня 2021 року; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, на яких зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів; поясненнями ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_1 .

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в діях водія наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки він порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, оскаржувана постанова підлягає зміні в частині накладеного на ОСОБА_2 виду стягнення, оскільки суд першої інстанції, накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, керувався санкцією ст. 124 КУпАП зі змінами від 17.03.2021 року.

17.03.2021 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху" від 16.02.2021 року N 1231-IX (надалі Законом N 1231-IX від 16.02.2021 року), відповідно до якого санкція ст. 124 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають, тому слід керуватися санкцією ст. 124 КУпАП, яка була чинною на момент вчинення адміністративного правопорушення 12.03.2021 року, оскільки Законом N 1231-IX від 16.02.2021 року посилено адміністративну відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Допущені порушення є підставою для зміни в частині накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, що покращує становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а тому в цьому разі суд апеляційної інстанції має право вийти за межі апеляційної скарги потерпілого згідно із ст. 294 КУпАП.

Згідно із ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Змінюючи адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції враховує те, що ОСОБА_2 офіційно працевлаштований, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, відсутні дані щодо грубого чи систематичного порушення порядку користування наданим правом, та суд приходить до висновку , що є достатнім накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в редакції закону на час вчинення адміністративного правопорушення.

Твердження апеляційної скарги щодо часткового визнання вини не може обтяжувати відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки це є позиція його захисту, що є його правом.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом пошкодження автомобіля не є підставою для накладення більш суворого виду стягнення, оскільки ця обставина входить до об`єктивної сторони правопорушення.

Посилання апеляційної скарги на не відшкодування матеріальної та моральної шкоди не є обставинами, що обтяжують відповідальність особи. Питання щодо відшкодування шкоди може бути вирішено в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2021 року задовольнити частково.

Постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2021 року , якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - змінити в частині накладення адміністративного стягнення, застосувавши до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривен.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко