Справа № 199/1663/21
ПОСТАНОВА

іменем України

20.05.2021 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції у місті Дніпрі про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 022784, складеного інспектором Управління патрульної поліції Шульга А.І, 21.02.2021 року о 05-30 годині ОСОБА_1 в м. Дніпро на вул. Калинова 28, керував транспортним засобом «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного с`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Інспектор патрульної поліції вважає, що в діях ОСОБА_1 мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав та суду показав, що дійсно 21.02.2021 року приблизно о 05-00 годині він рухався на автомобілі «Мазда» держномер НОМЕР_1 та прямував додому з центру міста, де забирав свого знайомого. На вул. Донецької в м. Дніпро на дорозі було багато люків, які були утоплені в асфальт. Він різко почав їх об`їжджати, щоб не попасти в ями. В цей момент позаду він побачив проблискові маячки та хтось почав говорити в гучномовець. Він зупинився та вийшов з автомобіля. До нього підійшла службова охорона, яка йому повідомила, що поступив дзвінок на лінію «102», де сказали що водій на його автомобілі знаходиться в нетверезому стані. Він їм почав пояснювати, що він в цей день зовсім не вживав спиртних напоїв, а тільки забрав свого знайомого з нічного клубу. Після чого приїхав зовсім інший екіпаж, якій взагалі не бачив як він рухався на автомобілі та який його не зупиняв. Ці патрульні повідомили, що їх викликали на допомогу. Патрульні попросили пред`явити права та документи на автомобіль. Він пред`явив документи та повідомив робітникам поліції, що алкогольні напої не вживав та Правил дорожнього руху не порушував, та чому його зупинили зовсім не зрозуміє. Поліцейські стали говорити, що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння. Він попросив інспекторів пред`явити фото чи відео фіксацію, на що почув відмову. Він не відмовлявся проїхати в медичний заклад, а тільки відмовився пройти тест на місці оскільки цим приладам не довіряє. Патрульні зупинили якихось людей, написали за них пояснення, а люди тільки поставили свої підписи. Після чого на нього склали протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Автомобіль у нього не забирали, оскільки він зателефонував своїм батькам, які приїхали до нього та забрали автомобіль.

Дослідивши наявні докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з наступним.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП не всяка відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння утворює склад адміністративного правопорушення, а лише відмова від проходження огляду на стан алкогольного відповідно до встановленого порядку.

Отже, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, та містить відсилочну норму до порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння встановлений наступними правовими нормами:

У відповідності ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку)

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , пояснення яких відібрані з грубим порушенням КУпАП, а саме: пояснення не містять відомостей про попередження свідків про кримінальну відповідальність за надання неправдивих свідчень. Крім того, у поясненнях свідків відсутні зазначення ознак сп`яніння виявлених у ОСОБА_1 , та відповідно до відеозапису, наданого працівниками патрульної поліції ОСОБА_4 , ОСОБА_5 останні не підтвердили наявності ознак сп`яніння у ОСОБА_1 та безпосереднього керування ним транспортним засобом. В поясненнях свідків зазначається про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку, але не міститься конкретизації якого саме з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які були відібрані та написані інспектором поліції на попередньо підготовленому бланку, щодо суті правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУоАП, зокрема відносно способу вчинення протиправного діяння особою та порядку проведеного огляду на місці, на думку суду не можуть бути доказом обставин, викладених в протоколі.

Свідок повинен добровільно та самостійно пояснити те, що відомо йому з приводу вчиненого правопорушення, тільки в такому разі пояснення можуть мати об`єктивний характер та використовуватися як достовірний доказ вчинення правопорушником протиправного діяння, що ставиться йому у провину. Отже, надання свідкові для заповнення пояснень в яких вже наведено зміст пояснень становить для нього наперед встановлене значення, а отже визначає хід повідомлених ним обставин, що не відповідає критерію добровільності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищезазначене, суду не надано належних і допустимих доказів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, під час керування транспортним засобом, оскільки ані протокол про адміністративне правопорушення, ані додані до протоколу пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які на неодноразові виклики так і не з*явились до суду, щоб безпосередньо в суді надати пояснення щодо обставин правопорушення, які, викладени в протоколі серії ДПР 18 №022784 щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляд на стан сп`яніння, ані відеозаписи з камер нагрудного спостереження, які надали патрульна поліція, так і захисник правопорушника ОСОБА_1 , не містять посилання на те, що ОСОБА_1 перебував з ознаками алкогольного сп`яніння.

Переглядаючи відеозапис з камер нагрудного спостереження зроблений інспекторами патрульної поліції, зовсім не видно, як автомобіль ОСОБА_1 марки «Мазда» н/з НОМЕР_1 рухається та водій ОСОБА_1 відмовляється проїхати в спецзаклад для здачі аналізів. З відео не вбачається, що у водія ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а видно, що останній перебуває в адекватному стані .

Відповідно до п. п. 3,4 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ознаками алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Так, відповідно до долученого до матеріалів адміністративної справи рапорту працівника патрульної поліції, у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, без конкретизації яких саме, що фактично суперечить складеному протоколу про адміністративне правопорушення, а зазначені в протоколі ознаки алкогольного сп`яніння не відповідають зазначений Інструкції.

Отже, сам по собі факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за недоведеністю таких ознак не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, проведення такого огляду можливе лише за наявності ознак сп`яніння (п. п. 1,12 Розділ 11).

З огляду на викладене, відмова лише від проведення огляду на стан на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, за відсутності направлення особи поліцейським для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння до відповідного закладу охорони здоров`я не є відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до встановленого порядку, та не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жоден наданий суду доказ не доводить, що ОСОБА_1 у вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення чи наближений до нього час керував автомобілем «Мазда» н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, тобто не доведена обов`язкова складова об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: