ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2021 Справа №607/7233/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванко О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції направлено в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 200320 від 17.04.2021 вбачається, що 14.04.2021 о 16 год. 00 хв. в м. Тернополі по вул. Грушевського водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Lifan Х60» номерний знак « НОМЕР_1 » в стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився в Комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради, чим порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні захисник пояснила, що водія ОСОБА_1 було безпричинно зупинено, оскільки інспектор зупинивши його вказала, що останній порушив ПДР, однак постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності складено не було, що свідчить про те, що водій не порушував ПДР. Крім цього, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування піж впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є недійсним, оскільки складений з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування піж впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В матеріалах справи відсутні акт огляду на стан сп`яніння та направлення на медичний огляд. Окрім цього, ОСОБА_1 не заперечує, що вживає препарат на основі бупренорфіну Бупрен ІС за призначенням лікаря на ніч, так як є пацієнтом замісної підтримувальної терапії на протязі 10 років. А тому, відповідно до Наказу МОЗ №200 від 27.03.2012 р. отримує препарат по рецепту для самостійного прийому в амбулаторних умовах. Дія препарату лише нормалізує його стан і не викликає симптомів, що впливають на увагу та швидкість реакції, а тому, ОСОБА_2 має право керувати транспортним засобом. У зв`язку із тим, що ОСОБА_2 не вчиняв дане правопорушення, захисник вважає, що провадження в справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, слід закрити, із-за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, переглянувши наявний у матеріалах справи відеозапис, вважає, що провадження в справі підлягає закриттю, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні тощо.

Порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння регламентовано ст.266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою визначення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735(надалі Інструкція).

Відповідно до п.п.6, 7 розділу І Інструкції - огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно з розділом ІІІ вказаної інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

В матеріалах справи відсутня інформація про тест, за допомогою якого було зроблено висновок про наркотичне сп`яніння. Будь-яких доказів, що використання вказаного тесту дозволено на території України, тобто він має відповідні дозволені документи МОЗ, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію, свідоцтвом про повірку не надано та не долучено до матеріалів справи.

Поряд з цим, відповідно до загальних Інструкцій з використання тесту багатопрофільного для виявлення наркотиків у сечі: амфетаміну, метамфетаміну, морфіну, марихуани, вказаний тест надає лише попередній результат, більш специфічний альтернативний метод повинен бути проведений для отримання заключного аналітичного результату. Зразки із позитивним результатом повинні бути підтверджені більш специфічним методом. Перевагу віддають газовій хроматографії/мас-спектрофотометрії або високоефективній рідинній хроматографії.

Згідно п.п.3.7, 3.8 Інструкції при огляді на стан наркотичного сп`яніння обов`язковим є проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичних речовин. Пунктами 3.15, 3.16 цієї Інструкції визначено, що діагноз, який вноситься до акту медичного огляду, встановлюється за результатами лабораторних досліджень.

При цьому, зразки сечі із позитивним результатом повинні бути перевірені більш досконалим методом до винесення кінцевого висновку.

Таким чином, при складанні висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння від 14.04.2021 був проведений на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Однак, даний акт медичного огляду до матеріалів справи не долучено, у зв`язку з чим неможливо визначити та дати оцінку даним, що містяться у ньому, які б підтверджували чи спростовували факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Також, з долученого до матеріалів справи відеозапису невідомо, яким чином проводився огляд водія ОСОБА_1 . Наведене також підтверджується і долученим до справи висновком щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння від 14 квітня 2021 року, а довідка з результатами виявлення відповідних наркотичних речовин (бупренорфін) від 15 квітня 2021 року, тобто висновок лікаря носить упереджений характер, без жодних додаткових пояснень зовнішніх ознак наркотичного сп`яніння правопорушника, тому що згідно п.15 розділу 3 Інструкції вказується про те, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником поліції та висновку, складеного працівниками медичного закладу, жодного доказу про огляд на місці зупинки на підставі якого, відбулось направлення або вимога працівників поліції пройти огляд у медичному закладі на стан сп`яніння, не надано.

Згідно п.4 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі Порядок) та п.6 розділу 2 Інструкції - Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Хоча при огляді ОСОБА_1 жодних свідків не залучалося.

У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що медичне обстеження ОСОБА_1 в Комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради, за наведених вище обставин проведено з порушенням ст.266 КУпАП та Інструкції, а згідно з ч.5 ст.266 та п.22 розділу ІІІ, висновки та огляди щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї статті та Інструкції, вважаються недійсними.

А тому, враховуючи той факт, що висновок огляду на стан наркотичного сп`яніння, який було проведено в Комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради 14 квітня 2021 року є недійсним в результаті порушення його процедури проведення, а саме, ст. 266 КУпАП та Інструкції, то в суду відсутні достатні дані, які б підтверджували факт перебування 14 квітня 2021 року водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Окрім цього, із наданої суду Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 454/6 від 05.05.2021 та довідки № 1439 від 23.04.2021 вбачається, що ОСОБА_1 страждає на психічні то поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності від опіоїдів. З 12.12.2002 року перебуває на диспансерному обліку в Комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради. Отримує препарат на основі бупренорфіну Бупрен ІС за призначенням лікаря для самостійного прийому в амбулаторних умовах в дозі 10 мг на добу.

А тому, дія препарату лише нормалізує його стан і не викликає симптомів, що впливають на увагу та швидкість реакції. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 має право керувати транспортним засобом.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали показання про те, що ОСОБА_1 один раз на добу ввечері з 21 по 22 год. приймає препарат на основі бупренорфіну Бупрен ІС.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та достовірні докази, які б підтверджували факт проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку. Обставини викладені у протоколі не підтверджуються наявними у справі доказами.

Відповідно до вимог п."а" ч. 3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення у справі «Гурепко проти України»; п.21 рішення у справі «Надточій проти України»).

Таким чином, суперечливий виклад суті адміністративного правопорушення, є порушенням права на захист через те, що особа позбавлена можливості знати від якого звинувачення їй захищатися.

В силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, Європейський Суд з прав людини у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, враховуючи суперечливу суть адміністративного правопорушення, викладену у протоколі, суд приходить до переконання, що такий протокол не може вважатись належним та допустимим доказом у справі, оскільки при його складанні не були дотриманні вимоги ст.254 КУпАП та порушенні законні права на захист.

Докази на підтвердження факту проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні, а нормами КУпАП не покладено на суд обов`язку збирання доказів у справі, тому суд, у відповідності до принців дизпозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Положеннями ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП визначено, що суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.

Згідно з вимогами ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, слід закрити, у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяО. М. Вийванко