ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/219/21 Справа № 174/87/20 Суддя у 1-й інстанції - Ілюшик І. А. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника - адвоката Шевчука О.М., потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання потерпілого ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2020 року щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

За постановою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2020 року провадження у справ про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

15 січня 2021 року на вказане судове рішення потерпілий ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки оскаржувану постанову було ухвалено 22 грудня 2020 року без повідомлення та без його участі, а про існування постанови він дізнався лише 04 січня 2021 року.

Вислухавши потерпілого ОСОБА_3 , який просив задовольнити його клопотання, ОСОБА_1 та його представника - адвоката Шевчука О.М., які заперечували проти задоволення клопотання потерпілого ОСОБА_3 , а також потерпілого ОСОБА_2 , який не заперечував проти задоволення клопотання потерпілого ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи стосовно обставин, покладених апелянтом в обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Так, згідно матеріалів справи та протоколу судового засідання, постанова суду була винесена 22 грудня 2020 року.

Згідно протоколу судових засідань, потерпілий ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, а отже, посилання останнього про те, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи є необґрунтованими, оскільки суд врахував позицію ОСОБА_3 щодо подальшого розгляду справи, а також те, що останній вже надав свої пояснення по суті справи на попередніх судових засіданнях, а отже, посилання ОСОБА_3 на те, що він не був обізнаним про наявність постанови є необґрунтованими.

Апеляційний суду зазначає, що закон вимагає додержання процесуальних строків, зазначені положення є визначальними і в практиці Європейського Суду з прав людини, якою передбачено вимоги про юридичну визначеність судових рішень, складовою якої є обов`язковість судових рішень, які вступили в законну силу і дотримання учасниками судового провадження процесуальних строків.

Лише наявність поважних причин, які повинна довести особа, яка заявила клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, є підставою для поновлення пропущеного строку.

На думку суду, потерпілий ОСОБА_3 знав про наявність оскаржуваного судового рішення та мав об`єктивну можливість в межах строку апеляційного оскарження подати апеляційну скаргу.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необгрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обгрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановления нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, Постанова ВСУ від 13.07.2016 року по справі № 3-774гс16 (№ в ЄДРСРУ 58986625) так і судова практика Європейського суду з прав людини.

В той же час, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Враховуючи наведене вище, вважаю, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції, зазначені потерпілим ОСОБА_3 в обґрунтування клопотання, не є переконливими та поважними, а відтак не можуть бути підставою для поновлення такого строку.

Керуючись, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про поновлення строку ОСОБА_3 , - відмовити.

Повернути апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 , як подану після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Кононенко