ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/641/21

3/609/300/2021

09 червня 2021 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Катерняк О.М., розглянувши матеріали, які надійшли із ВП №1 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 16.02.1999р. Шумським РВ УМВСУ в Тернопільській області, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП постановою Шумського районного суду від 13.01.2021р.,

за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

09 червня 2021 року до Шумського районного суду Тернопільської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 403236 від 27.04.2021р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Згідно даного протоколу адміністративне правопорушення вчинене 28 лютого 2021 року.

Згідно ст. 247 п.7 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно ст. 38 ч. 2 КУпАП, якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, суд враховує положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Тобто, приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави вважати про відсутність у суду прав з`ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення було скоєно 28 лютого 2021 року, на час надходження адміністративного матеріалу до суду, тобто 09 червня 2021 року, тримісячний термін накладення адміністративного стягнення, визначений КУпАП сплинув.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Під час розгляду справи, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

На думку суду, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП вбачається, що на день надходження справи про адміністративне правопорушення до суду строки, притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП закінчилися, тому провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку з закриттям провадження, суд позбавлений повноважень встановити винність чи невинуватість в скоєнні інкримінованого йому правопорушення.

Керуючись ст. 184, ст.38, п.7 ст. 247, ст.ст. 268, 276-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням, передбачених ст. 38 КУпАП, строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Шумський районний суд Тернопільської області.

Суддя: О. М. Катерняк