Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю адвоката особи, яку притягнуто до адмінвідповідальності ОСОБА_1 - Нечипорук Інни Сергіївни, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2020 року

В С Т А Н О В И В

Оскаржуваною постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому стягнення у виді штрафу 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

За постановою судді ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 09.10.2020 року о 23 год. 43 хв. в м. Рожище на вул. Гагаріна Волинської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21065», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п.2.9 (а) ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник особи, притягнутої до відповідальності ОСОБА_1 адвокат Нечипорук І.С. просить скасувати постанову, а провадження у справі за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вказує, що зібрані у справі докази не можна вважати належними та допустими, оскільки огляд на стан алкогольного сп`яніння її клієнта проводився за допомогою технічного приладу марки «Драгер алкотест 6510», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України. Зазначає, що огляд проведений із порушенням вимог Інструкції та положень ст. 266 КУпАП, у зв`язку із чим, результати проведеного огляду не могли бути використані судом, як беззаперечний доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим зазначає, що копія протоколу, яку отримав ОСОБА_1 після оформлення матеріалів працівниками поліції не відповідає його оригіналу, що міститься в справі, що також, на думку адвоката, свідчить про недопустимість такого доказу та є підставою для повернення матеріалів для доопрацювання.

Крім того, посилається, що у справі відсутні дані щодо проходження лікарем, який проводив огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння, тематичного удосконалення згідно з чинним законодавством.

Також, на думку апелянта, неможливо визнати у якості належного доказу вини наявний у матеріалах справи відеозапис із нагрудної камери працівника поліції, зважаючи на те, що в супровідному листі від органу поліції, при скеруванні матеріалів до суду, такий не значився.

Заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Нечипорук І.С., яка апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності і необгрунтованості постанови судді 1 інстанції, на думку апеляційного суду, є безпідставними.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі і є обґрунтованим.

Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №220015 від 10.10.2020 року, згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив факт вживання алкогольних напоїв під час керування автомобілем, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 10.10.2020 року, а також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції та відеореєстратора.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про аадміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінивши сукупність зібраних у справі доказів, які підтверджують факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд 1 інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність його винуватості у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення і вірно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких належних доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді обставин матеріали справи не містять та апелянтом не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення на які суд послався в постанові, відповідають вимогам ст.251 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги про неналежність вказаних доказів, є надуманими і такими, що не ґрунтуються на законі.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки «Драгер алкотест 6510», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України.

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №5/2-3-0523, наданого до матеріалів справі стороною захисту, яке чинне до 04.05.2021 року, технічний засіб Drager Alkotest 6510, яким проводиться огляд водіїв на стан алкогольного сп`яніння в КНП «Рожищенська ЦРЛ» пройшов 04.05.2020 року повірку, а тому він міг бути застосований при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, як свідчить інформація, надана захисником до матеріалів справи, а саме копія наказу головного лікаря КНП «Рожищенська ЦРЛ» від 19.07.2019 №75а-од (а.с. 76-77), лікар ОСОБА_3 допущений до проведення огляду громадян на сп`яніння, що вказує про відсутність сумнівів у компетентності цього лікаря, як про це зазначає адвокат Нечипорук І.С.

З цих підстав твердження апеляційної скарги про те, що огляд проведений із порушенням вимог Інструкції та положень ст.. 266 КУпАП, є необґрунтованими та не заслуговують на увагу.

Суд апеляційної інстанції не вбачає істотних порушень вимог КУпАП при проведенні огляду водія ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння, які могли стати беззаперечною підставою для скасування судового рішення.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.9 (а) ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу представника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Нечипорук Інни Сергіївни залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк