печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2021 року суддя Печерського районного суду міста Києва Смик С.І., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Націонльної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.04.2021 року серії АА № 178936, ОСОБА_1 , 17.04. 2021 року о 10 год. 00 хв. у м. Києві на бул. Дружби Народів, 26, керував маршрутним транспортним засобом ATAMAN A-09306, д.н.з. НОМЕР_1 (маршрут 211) та здійснив перевезення пасажирів, які не мали спеціальних пропусто на проїзд в транспорті, чим порушив п.п. 2.2 п. 2 протоколу № 29 Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 01.04.2021 року та постанову КМДА № 125 від 09.11.2020 року.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечив.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійшла таких висновків.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді водія у ТОВ «АВЕН-ЄЗЕР» та здійснює пасажирські перевезення, втім не має таких повноважень як перевірка перепусток пасажирів та їх недопуск до маршрутного таксі в разі їх відсутності, його посадові обов`язки як водія такого не передбачають, тому вважає, що він не є суб`єктом цього правопорушення.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частиною 1 ст. 44-3 КУпАП у редакції, станом на 17.04.2021 установлено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» у редакції станом на 17.04.2021 року, передбачала ряд обмежувальних заходів, спрямованих на нерозповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, зокрема і для суб`єктів господарювання.

У той же час п.п. 2.2 п. 2 протоколу № 29 Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 01.04.2021 року встановлював для комунальних та приватних підприємств, які здійснюють обслуговування міських транспортних маршрутів міста Києва обов`язок забезпечити перевезення осіб, які мають відповідні спеціальні перепустки, посвідчення особи та засоби індивідуального захисту.

Водночас ОСОБА_1 не є суб`єктом, який може бути притягнутий до відповідальності у цьому випадку, адже він не є особою, на яку покладено відповідні обов`язки щодо дотримання і контролю за карантином людей.

Так, у пункті 2 протоколу № 29 Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 01.04.2021 року, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , обов`язок із забезпечення перевезення осіб, які мають відповідні спеціальні перепустки, посвідчення особи та засоби індивідуального захисту покладається на керівників приватних компаній, які обслуговують міські маршрути.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається та у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не є керівником такого підприємства.

Окрім цього, суду був наданий лише протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення за таких обставин не є єдиним й беззаперечним доказом вини особи, обґрунтування вини не може бути сформовано лише на одних даних сприйняття працівників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без врахування інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Отже, у справі відсутні підтвердження того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушила відповідні вимоги законодавства.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Принцип презумпції невинуватості підлягає застосуванню й в справах про адміністративні правопорушення, саме всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (постанова КАС ВС від 08.07.2020 року, справа № 463/1352/16-а).

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП слід закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 44-3, 274, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КупАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Смик С.І.