1Справа № 335/587/21 3/335/376/2021
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2020 року м.Запоріжжя
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює начальником відділу продаж у ФОП ОСОБА_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
20 січня 2021 року до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з Запорізького районного управління поліції відділу поліції №1 Головного управління Національної поліції в Запорізькій області надійшов протокол серії ВАБ №025797 від 11.01.2021 про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП, за змістом якого вбачається, що11.01.2021 року о 24 год. 00 хв. ОСОБА_1 , який є начальником відділу продаж ФОП ОСОБА_2 в магазині «Строй оптом» за адресою: АДРЕСА_2 , не забезпечив вимоги заборони прийняття відвідувачів в магазині та проводив діяльність в сфері обслуговування населення, тим самим порушив п.п.4 п.3 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Губорєв К.С. надав суду письмові заперечення на протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП у яких зазначив про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки він не є суб`єктом господарювання, а є найманим працівником, оскільки працює на посаді начальника відділу продаж у ФОП ОСОБА_2 , про що зазначено у самому протоколі. Крім того, додані до протоколу фотознімки не містять жодної об`єктивної інформації стосовно інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки з них не вбачається ні дати, ні часу, не місця де вони були зроблені, що за особи на них зображені. Свідки або поняті до складання протоколу не залучалися. Реалізація товару в магазині здійснюється адресною доставкою. Дане узгоджується з письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 та доданим до протоколу замовленням покупця від 11.01.2021 №48, так як даний документ не є розрахунковим документом. Зазначене замовлення видано ФОП « ОСОБА_2 », що також свідчить про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, разом з тим у судове засідання з`явився його захисник - адвокат Губорєв К.С., який підтримав раніше подані письмові заперечення та просив провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Суддя, дослідивши письмові пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, заслухавши пояснення її захисника, повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення приходить до наступного висновку.
Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч.1 ст.44-3 КУпАП порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Зазначена норма є бланкетною нормою, тобто для визначення складу правопорушення відсилає до норм чинного законодавства та рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Так, відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією ч.1 ст.44-3 КУпАП.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території України установлено карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).
Відповідно до п.п.4 п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 р. до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 р. на території України забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі виключно товарами, що належать до продуктів харчування, на торговельних площах, не менш як 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, лікарськими засобами, виробами медичного призначення, засобами гігієни, засобами зв`язку, ветеринарними препаратами, кормами, насінням, засобами захисту рослин. Торговельна діяльність іншими групами товарів може відбуватися лише із здійсненням адресної доставки замовлень;торгівлі пальним;провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів, перукарень та салонів краси за попереднім записом.
Порушення саме зазначеного пункту ставиться в провину ОСОБА_1 ..
Згідно ч.1, ч.2 ст.55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Статтею 62 Конституції України імперативно визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності із статтею 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, суддею встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання. Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що ОСОБА_1 працює начальником відділу продаж ФОП ОСОБА_2 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , що свідчить про те, що він не є суб`єктом господарювання, який здійснює господарську діяльність у в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , а є найманим працівником. Зазначена обставина також підтверджується наявним в матеріалах справи замовленням покупця №48 від 11 січня 2021 року, з якого вбачається, що постачальником товару є ФОП ОСОБА_2 .
Крім того, фотокартки, додані до протоколуне можуть слугувати доказом того, що в магазині «Строй оптом» за адресою: АДРЕСА_2 здійснювався прийом відвідувачів, адже незрозуміло, у який саме час та у якому місці їх було зроблено. Від осіб, які присутні на доданих фотокартках, не було відібрано жодних пояснень. Наявне в матеріалах справи замовленням покупця №48 від 11 січня 2021 року не є розрахунковим документом, а тому узгоджується з наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями ОСОБА_1 про те, що у період карантину, реалізація товару у магазині здійснюється шляхом адресної доставки.
З урахуванням зазначеного приходжу до висновку про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, що здійснює діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , а також докази того, що у зазначеному магазині здійснювався прийом відвідувачів у період дії такої заборони.
Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v.Russia» заява №926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.
Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За наведених обставин, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 , підлягає закриттю через відсутність події адміністративного правопорушення та відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44-3, 247, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п.1ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А.Б. Алєксєєнко