Справа № 354/712/21
Провадження № 3/354/646/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м.Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Остап`юк М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції №1 Івано-Франківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , має на утриманні шестеро неповнолітніх дітей, реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не надано,-

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

До Яремчанського міського суду Івано-Франківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №042251 від 11.03.2021, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2021 справа передана на розгляд судді Остап`юк М.В.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №042251 від 11.03.2021, ОСОБА_1 11.03.2021 приблизно о 09 год 50 хв в с. Поляниця по вул. Подина в магазині «Адреналін», працюючи продавцем, здійснював роботу та приймав відвідувачів даного магазину, чим порушив вимоги постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

У судовому засідання ОСОБА_1 вини своєї не визнав. Зазначив, що працював продавцем в магазині «Адреналін». Свій трудовий розпорядок дня він не встановлює самостійно, а дотримується того, який затверджений роботодавцем. Того дня, коли відбулася перевірка працівни ка поліції, магазин не працював.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника, адвоката Капака В.М., дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши їх у своїй сукупності, суд приходить до такого висновку.

Статтею 44-3 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Кабінетом Міністрів України №1236 від 09.12.2020 затверджено Постанову «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Проте вказаною постановою встановлено вимоги не до будь-яких осіб, а лише суб`єктів господарювання, якими згідно Господарського кодексу України є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Системний аналіз зазначених норм законодавства України дає підстави зробити висновок, що в даному випадку суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 44-3 КУпАП (в редакції на час складення протоколу про адміністративне правопорушення) є: суб`єкт господарювання або його посадова особа, наділена відповідними організаційно-розпорядчими повноваженнями, які здійснюють, зокрема,приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення.

Однак матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем або безпосереднім суб`єктом господарювання, що здійснює відповідну діяльність, такі відомості відсутні і у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. До матеріалів справи також не долучено, і не надано у судове засідання доказів, які б свідчили про перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з наділеними, у відповідності до посадової інструкції чи положення, адміністративно-розпорядчими функція щодо дотримання карантинних обмежень. З огляду на це, останній не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Також слід зазначити, що ст. 44-3 КУпАП за своїм змістом є нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 44-3 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Згідно вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Однак, при складанні стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення не було дотримано вказаних вимог закону, а саме: не зазначено, яку конкретну норму Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 порушив ОСОБА_1 , за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення - це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, а тому складений протокол серії ВАБ №042251 від 11.03.2021 не може бути визнаний належним та допустимим доказом наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, оцінивши та співставивши докази у своїй сукупності, суд не знаходить порушень карантинних норм в діях ОСОБА_1 , оскільки у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують те, що останній є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,а також, які норми спеціального законодавства у сфері карантинних обмежень ним порушено.

Згідно з п.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що суд розглядає справу про вчинення адміністративного правопорушення в межах і на підставі протоколу, складеного уповноваженими органами, враховуючи те, що долучені до адміністративного матеріалу документи не підтверджують того, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, вважаю за необхідне закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44-3, 247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: М. В. Остап`юк