ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 Кодекс України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень 00 копійок) з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 гривень 00 копійок.

ОСОБА_1 було визнано винуватим в тому, що приблизно о 16 год. 20 хв. 19.12.2020 року в м. Дніпрі, по вул. Казакевича, біля будинку № 6, ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Мерседес-Бенц С 430», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. ОСОБА_1 , від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, ОСОБА_1 було визнано винуватим в тому, що о 16 год. 19 хв. 19.12.2020 року в м. Дніпрі, на перехресті рівнозначних дорогі вул. Казакевича та вул. Козака Мамая, водій автомобіля «Мерседес-Бенц С 430», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу/дорогу автомобілю який рухався на головній дорозі, у результаті чого сталося зіткнення з автомобілем марки «Форд Мондео» д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП, автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальної шкоди. За таких обставин, водій ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 16.11 «Правил дорожнього руху України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить скасувати постанову, та постановити нове рішення, яким ОСОБА_1 визнати винним за ст.124 КУпАП, а за ч.1 ст.130 КУпАП провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Не оспорюючи доведеність його вини за настання ДТП, за ст.124 КУпАП, вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, в частині доведеності вини за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

На його думку, суд першої інстанції поверхнево розглянув справу, та не дослідив належним чином докази по справі, остільки саме відмова від проходження медичного огляду не може бути беззаперечним фактом перебування в стані сп`яніння. Вважає, що працівниками поліції було грубо порушено вимоги Інструкції щодо виявлення у нього стану алкогольного сп`яніння.

Вважає, що при винесенні постанови судом першої інстанції було істотно порушено його процесуальні права, остільки не взято до уваги особу правопорушника, обтяжуючі та пом`якшуючі обставини.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 та його адвокат Доронкін І.І. будучи неодноразово належним чином повідомлені про час та дату судового засідання які були призначені на 10.08.2021 року, 28.09.2021 року, 05.10.2021 року, 12.10.2021 року та 16.11.2021 року до апеляційного суду не з`явились та не повідомили причини своєї не явки.

Таким чином апеляційний суд враховуючи вимоги Закону про необхідність дотримання розумності строків розгляду справи вважає за необхідне провести судове засідання за їх відсутності, остільки вказані особи неодноразово не з`являлись до суду без поважних причин.

Мотиви апеляційного суду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити клопотання ОСОБА_1 та поновити йому 10-ти денний строк на апеляційне оскарження, остільки строк на оскарження пропущено ним з поважних причин.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що місцевий суд під час розгляду справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався вказаних вимог закону в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи, та в апеляційній скарзі не оспорюються. Тому апеляційний суд в цій частині винесене рішення не перевіряє.

Апеляційним переглядом встановлено, що в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції всебічно досліджено та надано оцінку доказам на підтвердження винуватості, а саме:

- відомостями з протоколу серії ДПР18 № 133152 від 19.12.2020 року, про те, що ОСОБА_1 о 16 год. 20 хв. 19.12.2020 року в м. Дніпрі, по вул. Казакевича, біля будинку № 6, ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Мерседес-Бенц С 430», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. ОСОБА_1 , від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України»;

- відеозаписом, з якого вбачається як водій ОСОБА_1 відкрито відмовився від проходження огляду на місці та медичного огляду у встановленому порядку для визначення стану сп`яніння. Також вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень;

В ході апеляційного розгляду було переглянуто вказаний відеозапис, з якого видно, що ОСОБА_1 на пропозицію поліцейських, дійсно відкрито відмовився від проходження огляду на місці та медичного огляду, у зв`язку з зазначеними поліцейськими ознаками алкогольного сп`яніння.

- відомостями з рапорту поліцейського про те, що 19.12.2020 року о 16:10 годин перебуваючи на службі в складі екіпажу Легіон 251 була надана допомога екіпажу Легіон 211 в оформлені адміністративного матеріалу за викликом ДТП без травмування. Прибувши на місце було підтверджено факт ДТП, що сталось на перехресті рівнозначних дорогі вул. Казакевича та вул. Козака Мамая в м. Дніпро. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Мерседес-Бенц С 430», д.н.з. НОМЕР_1 , були виявлені ознаки сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови. Водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці або в медичному закладі у встановленому законом порядку, але той відмовився від проходження огляду в присутності свідків, та відмовився від дачі будь-який пояснень в присутності свідків.

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , згідно яких в їх присутності водій ОСОБА_1 відкрито відмовився від проходження огляду на місці або в медичному закладі у встановленому порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Будь-яких підстав не довіряти поясненням зазначених свідків, апеляційний суд не вбачає.

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП Обласного медичного психіатричного центру з лікування залежностей зі стаціонаром ДОР видане на ім`я ОСОБА_1 від 19.12.2020 року о 16:50 годин.

Тобто вимоги Інструкції були виконані належним чином.

Апеляційному суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи в апеляційній скарзі щодо недоведеності вини ОСОБА_1 , є безпідставними, остільки в повній мірі спростовані наведеними вище доказами.

Посилання апелянта з приводу того, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння не повинна бути враховано, як доведеність такого факту, що особа дійсно перебувала в стані сп`яніння, є безпідставними, остільки відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у випадку фактичної відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п.2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх Справ від 09.11.2015 р. за № 1452/735.

Підпунктом 1.2. Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з підпунктами 1.6 та 1.7 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що чинним законодавством чітко визначено дії працівника правоохоронних органів у разі відмови порушника пройти необхідний медичний огляд та не дає іншого, альтернативного, порядку дій у такому випадку.

Доводи ОСОБА_1 про невинуватість є безпідставними, та є позицією, що направлена на уникнення від адміністративної відповідальності за скоєне.

В ході апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів. Такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Місцевий суд застосував стягнення у межах санкції ст. 130 КупАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Постанова суду за змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну,- без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 ,- задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко В.Д.