Справа № 694/1943/21
Провадження № 3/694/570/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.11.2021 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту ПП УПП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 20.10.2021 року серії ААБ№128962 ОСОБА_2 02.08.2021 року о 12.30 год. на автодорозі Н16 с. Багачівка Звенигородського району Черкаської області, Черкаської області керував автомобілем «Renault Kangoo», д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому Законом порядку проводився у Звенигородській ЦРЛ. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги 2.9-а ПДР, та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 вину не визнав та подав до суду заперечення в якому вказав, що 02.08.2021 року о 12.30 на а/д Н16 в районі с. Багачівка Звенигородського району Черкаської області керував автомобілем «Renault Kangoo» та потрапив у ДТП, в якому отримав ушкодження у вигляді закритого перелому правої стегнової кістки. За медичною допомогою він звернувся до Звенигородської ЦРЛ де йому було надано допомогу та рекомендовано подальше лікування по місцю проживання. В подальшому отримавши повістку про виклик до суду ОСОБА_1 дізнався, що відносно нього було складено два протоколи про адміністративне правопорушення, а саме за порушення ст.. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Ознайомившись з матеріалами справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, дізнався, що нібито проходив огляд на стан сп`яніння згідно якого він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Зазначає, що жодного огляду ані на місці ДТП ані в лікарні не проходив. Більше того, працівники поліції навіть не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, так як в цьому не було потреби, адже він був тверезий та жодних ознак алкогольного сп`яніння у нього не було. Звідки взявся висновок щодо медичного огляду на стан сп`яніння йому не відомо, його копію вручено не було та про його наявність ОСОБА_1 стало відомо лише при ознайомленні з матеріалами справи. Також вказує, що працівниками поліції порушено вимоги ст. 254 КУпАП оскільки протокол про адміністративне правопорушення було складено уповноваженою посадовою особою пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила таке правопорушення. Зокрема, діяння мало місце 02 серпня 2021 року о 12 годині 30 хвилин та було нібито підтверджено відповідним доказом 02 серпня 2021 року, коли був заповнений висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 50, яким нібито підтверджено стан його сп`яніння під час керування транспортного засобу, при цьому протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено значно пізніше 20 жовтня 2021 року о 15 годині 25 хвилин, тобто через більш ніж два місяці від дня вчинення правопорушення, що в свою чергу тягне за собою недопустимість такого протоколу, оскільки він був оформлений з порушенням порядку, встановленого цим Кодексом. Просить закрити справу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В судові засідання правопорушник не з`явився, повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Разом з тим, ОСОБА_1 був обізнаний щодо вищевказаної події, йому було повідомлено, у вчиненні якого адміністративного правопорушення йому висувається обвинувачення, тому, зважаючи на це, він мав реальну можливість та нагоду поцікавитись про стан та перебіг справи щодо нього.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до Глави 21 КУпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 не виконує процесуального обов`язку щодо своєчасної явки до суду за викликом, не повідомляє про причини неявки, клопотань по відкладення розгляду справи із зазначенням причин неможливості розгляду справи не надає, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 з наступних підстав.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є доведення об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови доведеності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, на підставі належних та допустимих доказів. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Необхідно зауважити, що порядок збору та процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених законом.

При цьому слід враховувати, що протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до норм КУпАП є не тільки комплексним джерелом доказової інформації, але й виступає як юридичний документ (процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), що фактично свідчить про порушення справи про адміністративне правопорушення, тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове (основне) положення серед інших джерел доказів.

Частина 2 статті 254 КУпАП встановлює, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З наведеного вбачається, що після виявлення у водія будь-якого з видів стану сп`яніння, відносно нього не пізніше двадцяти чотирьох годин повинен бути складний відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому, будь-яких випадків відстрочення часу складання протоколу про адміністративне правопорушення чинним законодавством не передбачено.

У вимогах пункту 20 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, відповідно до положень якого, висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинен бути складений в усіх випадках безпосередньо після огляду особи з наступним вручення відповідних копії поліцейському та оглянутій особі, а тому вважається безпідставним зволікання щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі підтвердження стану сп`яніння у особи, яка підлягала обстеженню. Такий протокол повинен бути відразу складений поліцейським відносно водія і в разі необхідності останній повинен бути відсторонений від керування транспортним засобом.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП за правопорушення, вчинене 02.08.2021 року було складено працівниками поліції 20.10.2021 року , що суд вважає порушенням вимог ст. 254 ч.2 КУпАП, якою чітко визначені строки складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд вважає, що у даному випадку у органу, уповноваженого складати протокол за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 у день вчинення адміністративного правопорушення 02.08.2021 року у розпорядженні були всі необхідні документи (пояснення самого ОСОБА_1 , висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння щодо ОСОБА_1 ). Отже, суд вважає, що у працівників поліції не було ніяких перешкод для вчасного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП з додержанням положень ст. 254 ч.2 КУпАП.

Доказів, які б унеможливлювали оформити протокол про адміністративне правопорушення у передбачений законом строк до матеріалів справи не надано.

Крім того, наявні матеріали справи свідчать про те, що протокол складався у приміщенні Управління патрульної поліції куди ОСОБА_1 викликався повідомленням від 07.10.2021 про те, доказів, що він отримав це повідомлення у матеріалах справи не міститься. Другий примірник протоколу наявний в матеріалах справи.

З наведеного випливає, що право на захист ОСОБА_1 при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення було порушено, оскільки його права не були роз`яснені, протокол йому не направлявся, що позбавило його можливості подавати зауваження до нього.

До матеріалів справи окрім протоколу про адміністративне правопорушення та висновку щодо результатів медичного огляду в якому відсутній підпис особи, яка проходить медичний огляд, не додано жодного іншого доказу, який би підтвердив вину ОСОБА_1 . Докази, які б підтвердили, що огляд на стан сп`яніння проходив саме ОСОБА_1 у справі відсутні. Свідки при проходженні медичного огляду на стан сп`яніння не залучалися. Також, відеозаписи з нагрудних відеокамер інспекторів патрульної поліції з фіксацією вчинення ОСОБА_1 правопорушення суду не надано.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1ст.130 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку з недоведеністю та недостатністю належних, об`єктивних та обґрунтованих доказів, що підтверджують його вину, а обставини викладені у протоколі працівником поліції, не відповідають фактичним обставинам справи, що й не відповідає вимозі достатності доказів, а тому провадження в даній справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодекс у.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ст.19Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачає підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з недоведеністю вини особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення через недоведеність належними доказами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.7,221,247,252,256,279,283,284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області.

Суддя Д.І. Сакун