14.05.2021 Справа № 756/4644/21
Справа пр. № 3/756/2968/21
ун. № 756/4644/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва у складі судді Андрейчука Т.В., розглянувши за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Гармаша М.Ю., потерпілого ОСОБА_1 справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали якої надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, -

в с т а н о в и в:

29 березня 2021 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 123074, складений 05 березня 2021 року інспектором роти № 2 батальйону № 1 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенантом поліції Мельничук А.С. стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 123075, складений 05 березня 2021 року інспектором роти № 2 батальйону № 1 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенантом поліції Мельничук А.С. стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

05 березня 2021 року ОСОБА_2 о 14 год 20 хв в м. Києві на вул. Маршала Тимошенка, 2-К, керуючи автомобілем Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_2 , що знаходився попереду, чим порушив вимоги п. п. 2.3 б, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 123075, складеному інспектором роти № 2 батальйону № 1 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенантом поліції Мельничук А.С. стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначено, що 05 березня 2021 року ОСОБА_2 о 14 год 20 хв в м. Києві на вул. Маршала Тимошенка, 2-К кермував автомобілем Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, порушення мови. На вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнав, а вину свого довірителя у вчиненні адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав. Захисник Опанасюка О.В. зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений з порушенням вимог до його оформлення, оскільки ОСОБА_2 не погодився на пропозицію проведення огляду із застосуванням приладу "Drager" на місці зупинки транспортного засобу, але наполягав на проведенні огляду в медичному закладі, однак його не було направлено працівниками поліції до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, натомість ОСОБА_2 було відмовлено у цьому. Також ОСОБА_2 не було роз`яснено його права, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та відмовлено у реалізації права на професійну правничу допомогу.

Окрім цього, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначив, що свідками у протоколі про адміністративне правопорушення від 05 березня 2021 року серії ААБ № 123075, складеному відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які є учасниками дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 . Указане, на думку захисника Опанасюка О.В., свідчить про упередженість згаданих свідків під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, захисник Опанасюка О.В. просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_1 у судове засідання з`явилась та пояснила суду, що 05 березня 2021 року приблизно о 14 год 15 хв вона, керуючи автомобілем Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_2 , рухалась в м. Києві на вул. Маршала Тимошенка, зупинилась на червоний сигнал світлофора, у цей час відчула удар у задню частину свого автомобіля, удар здійснив автомобіль Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 .

Суд, заслухавши пояснення захисника Опанасюка О.В., потерпілої ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Законом України "Про дорожній рух" передбачено, що він регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Порядок дорожнього руху на території України врегульовано Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (п. 2.3 б Правил дорожнього руху).

Згідно з п. 13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Судом встановлено, що 05 березня 2021 року о 14 год 20 хв автомобіль Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , рухався на вул. Маршала Тимошенка, 2-К в м. Києві, автомобіль Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 рухався попереду у попутному напрямку. Отже, водій ОСОБА_2 повинен був обрати таку дистанцію до автомобіля Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався попереду, яка у разі його раптового гальмування або зупинки надала б можливість водієві ОСОБА_2 запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Проте усупереч вимогам п. п. 2.3 б , 13.1 Правил дорожнього руху ОСОБА_2 був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції, унаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_2 .

Суд вважає, що водій ОСОБА_2 невиконанням вимог п. п. 2.3 б , 13.1 Правил дорожнього руху України порушив правила безпеки руху і його дії перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди. Винуватість ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 05 березня 2021 року серії ААБ № 123074, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 .

Вказані дії ОСОБА_2 суд кваліфікує як адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ст. 33 КУпАП).

Ст. 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта. Виняток з цього принципу допускається лише у випадках, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи (ч. 1 ст. 58 Конституції України).

За положеннями ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають (ч. 2 ст. 8 КУпАП).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (ч. 1 ст. 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року № 3-рп/2001).

Аналізуючи наведені положення Основного Закону та рішення Конституційного Суду України, суд дійшов висновку, що дія КУпАП в редакції від 17 березня 2021 року не поширюється на правовідносини, які закінчились до набрання чинності цією редакцією.

Позаяк станом на час вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення діяла редакція ст. 124 КУпАП, якою було передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року, саме ця редакція норми ст. 124 КУпАП підлягає застосуванню у цій справі.

За приписами ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у ч. ч. 3-5 цієї статті.

Днем вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є 05 березня 2021 року, а тому строк накладення адміністративного стягнення не закінчився.

З метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає за необхідне за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП накласти на ОСОБА_2 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік. Визнаючи вид та розмір стягнення, суд урахував те, що ОСОБА_2 не зазначено доказів на підтвердження того, що його робота пов`язана з керуванням транспортними засобами.

Стосовно притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то суд зазначає таке.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції, яка була чинною на час вчинення адміністративного правопорушення) передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За приписами абз. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Так, згідно з п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 3 розділу І Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 розділу І Інструкції).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Зі змісту наведених норм вбачається, що запис з нагрудної камери поліцейського патрульної поліції може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Інспектором роти № 2 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенантом поліції Мельничук А.С. 05 березня 2021 року запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу - алкотестера Drager, проте ОСОБА_2 відмовився від проходження такого огляду. Наведені обставини підтверджуються відеозаписом № з нагрудної камери поліцейського патрульної поліції.

За положеннями абз. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічна норма закріплена у п. 7 розділу І Інструкції.

Відповідно до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до Інструкції.

Виходячи з логічного й системного тлумачення наведених законодавчих норм та норм підзаконних нормативно-правових актів, можна зробити висновок, що у випадку відмови водія від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зокрема за допомогою алкотестера Drager, працівник поліції зобов`язаний скласти направлення на огляд водія транспортного засобу до відповідного закладу охорони здоров`я з метою виявлення у нього стану алкогольного сп`яніння.

І лише у випадку відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку).

Проте направлення ОСОБА_2 до закладу охорони здоров`я з метою виявлення у нього стану алкогольного сп`яніння, оформлене відповідно до вимог додатку 1 до Інструкції, відсутнє в матеріалах справи про притягнення до адміністративної відповідальності. Більш того, інспектор роти № 2 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенант поліції Мельничук А.С. після відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням алкотестера Drager відмовила йому пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, хоча ОСОБА_2 вимагав направити його для проходження такого огляду до медичного закладу. Наведені обставини підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського патрульної поліції, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин інспектор роти № 2 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенант поліції Мельничук А.С. не вправі була складати стосовно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виражається, зокрема у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зважаючи на те, що інспектор роти № 2 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенант поліції Мельничук А.С. після відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням алкотестера Drager не направила водія до закладу охорони здоров`я з метою виявлення у нього стану алкогольного сп`яніння, а він, відповідно, не відмовився від проходження такого огляду, склад адміністративного правопорушення у вигляді відмови від проходження огляду на стан сп`яніння відсутній.

Більш того, суд звертає увагу на те, що свідком у протоколі про адміністративне правопорушення від 05 березня 2021 року серії ААБ № 123075 вказана, зокрема ОСОБА_1 , яка була учасником дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_2 , який керував автомобілем Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно з п. 6 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

За приписами п. 7 розділу IX згаданої Інструкції не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Указана обставина свідчить про можливу упередженість ОСОБА_1 під час оформлення відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях у справах "Малофєєва проти Росії" (Malofeyeva v. Russia, рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та "Карелін проти Росії'(Karelin v. Russia заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Аналіз досліджених судом матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не дає підстав дійти висновку, що ОСОБА_2 05 березня 2021 року відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Відтак, у суду відсутні належні та допустимі докази вчинення останнім адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за яким накласти на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 (нуль) копійок в дохід держави.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, при застосуванні заходів примусового впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Т.В. Андрейчук