Справа № 451/624/21
Провадження № 3/451/448/21
ПОСТАНОВА

іменем України

06 травня 2021 року місто Радехів

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Куцик-Трускавецька О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного Управління Держпраці у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 41 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №ЛВ7394/410/АВ/П/ПТ від 16.04.2021, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді селищного голови Лопатинської селищної ради Львівської області (юридична адреса: 80261, Львівська область, Радехівський район, селище міського типу Лопатин, вулиця Центральна, будинок 12), допустив порушення вимог законодавства про працю, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 41 КУпАП (а.с.2-4).

Зокрема, під час проведення інспекційного відвідування Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області, головним державним інспектором було встановлено порушення ОСОБА_1 законодавства про працю, а саме:

вимоги ч.1 ст. 115 КЗпП, частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці» - при огляді бухгалтерських документів встановлено, що виплата заробітної плати у селищній раді проводиться з порушенням строків виплати заробітної плати, а саме: рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів та пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Зокрема, виплату заробітної плати за січень 2021 року проведено одним платежем 03.02.2021 згідно зведеної відомості сум для зарахування на картрахунки №1.2. Також, виплату заробітної плати за першу половину лютого 2021 року проведено 19.02.2021 року, згідно зведеної відомості сум для зарахування на картрахунки №2; виплату заробітної плати за другу половину лютого 2021 року проведено 09.03.2021 року, згідно зведеної відомості сум для зарахування на картрахунки №2.7;

вимоги частини четвертої статті 115 КЗпП; частини 1 статті 21 Закону України «Про відпустки» - заробітна працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Згідно наказу №238 від 10.09.2020 року працівниці ОСОБА_2 надано чергову відпустку з 14.09.2020, проте виплату заробітної плати за час вказаної відпустки проведено не за три дні до її початку, а 14.09.2020 року згідно зведеної відомості сум для зарахування на картрахунки №9 від 14.09.2020;

вимоги частини першої статті 116 КЗпП при звільненні працівників виплата всіх сум, що належать їм від селищної ради, провадиться не в день звільнення, а пізніше. Відповідно до наказу №214 від 31.08.2020 працівницю ОСОБА_3 звільнено з роботи 31.08.2020, проте виплату всіх належних при звільненні коштів проведено не в день звільнення, а 03.09.2020 - відповідно до зведеної відомості сум для зарахування на картрахунки №8.2 від 03.09.2020;

вимоги частини першої статті 117 КЗпП - при невиплаті звільненим працівникам всіх належних сум в день звільнення, таким працівникам селищною радою не виплачується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Зокрема: не виплачено середнього заробітку ОСОБА_3 , яку звільнено з роботи 31.08.2020 (згідно з наказом №214 від 31.08.2020) та якій всі належні при звільненні кошти виплачені не в день звільнення, а 03.09.2020. Своїми діями ОСОБА_1 , вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на виклик суду не з`явився. Скерував на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вину у вчинених правопорушеннях визнав, просить суд суворо не карати.

З огляду на достатність доказів для розгляду цієї справи та ухвалення у ній рішення, суд вважає за можливе проводити розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 , що не суперечить вимогам статті 268 КУпАП та відповідає приписам статей 2, 23, 38 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд доходить такого висновку.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 41 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Відповідно до частини 1 статті 115 КЗпП та частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата,

Згідно з приписами частини 4 статті 115 КЗпП та частини 1 статті 21 Закону України «Про відпустки» заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Частиною першою статті 116 КЗпП встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 КУпАП, доведена:

актом, складеним за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення , зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду(а.с.5-7);

зведеними відомостями сум для зарахування заробітної плати на картрахунки(а.с.9, 11, 12, 14, 16-зворот, 18);

платіжними дорученнями (а.с.10, 13, 16);

розпорядженням №238 від 10 вересня 2020 року про надання чергової відпустки ОСОБА_2 (а.с.15);

розпорядженням №214 від 31 серпня 2020 року про звільнення з посади завідувача військово-облікового бюро(а.с.17).

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколах про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми для прийняття рішення. Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 законодавства про працю, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 41 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 41 КУпАП, яка доведена повністю; обставину, яка пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення щире розкаяння винного, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 41 КУпАП у виді штрафу. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 40-1, 283, 284 КУпАП, статті 4 ЗУ «Про судовий збір», Радехівський районний суд Львівської області

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців, що обчислюється з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяО. Б. Куцик-Трускавецька