Справа № 490/7826/21
Провадження № 33/812/385/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

3 грудня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Данилової О.О.,

із секретарем Лівшенком О.С.,

за участю захисника ОСОБА_1 адвоката Смирнова А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з застосуванням системи EasyCon справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

захисника ОСОБА_2 адвоката Смирнова А.І.

на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення - 17 000 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

У С Т А Н О В И В:

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння) з накладенням штрафу у розмірі 17 000 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Смирнов А.І. просив скасувати постанову від 29 жовтня 2021 року та закрити провадження у справі. Апелянт посилався на неналежну оцінку судом зібраних доказів, недоведеність вчинення ОСОБА_1 правопорушення, зокрема, факту керування транспортним засобом. Апелянт вважав, що відеозаписом подій, долученим до протоколу, не зафіксовано те, що автомобіль рухався, а за кермом перебував саме ОСОБА_1 . Походження інших відеозаписів, які демонструвались ОСОБА_1 на місці складання протоколу, є невідомим. Цей доказ є неналежним через порушення внутрішньої інструкції із застосування поліцією технічних приладів відеозапису, та до матеріалів адміністративної справи не долучений.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення (частина 2 статті 251 КУпАП).

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, слід виходити з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Європейським судом з прав людини при доведенні обставин справи активно застосовується стандарт "поза розумним сумнівом" (рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України», рішення від 18.06.2015 у справі «Ушаков проти України», п. 86 рішення від 11.07.2013 у справі «Вєрєнцов проти України»).

Для дотримання європейського стандарту доведення вини «поза розумних сумнівів» недостатньо, щоб версія, викладена у протоколі, була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною "поза розумним сумнівом", версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду (постанова Верховного Суду (ККС) від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17, провадження № 51-2568км19, від 2 березня 2021 року справа № 750/5469/18, провадження № 51-6103км20).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Правила дорожнього руху (далі Правила) забороняють водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.9).

Відповідно до вимог пункту 2.5. Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення, зокрема, стану наркотичного сп`яніння.

Невиконання вказаних правил утворюють склад адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП, склад адміністративного правопорушення утворює, зокрема, керування транспортним засобом особою у стані наркотичного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів наркотичного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками, зокрема, наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), в тому числі поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (пункти 3,4 розділу 1 Інструкції №1452)

Відповідно до правил пункту 12 розділу ІІ Інструкції №1452, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Враховуючи склад адміністративних правопорушень, які передбачені частиною 1 статті 130 КУпАП та виходячи зі змін диспозиції частини 2 статті 266 КУпАП, запроваджених з 17 березня 2021 року, поліцейські застосовують технічні записи відеозапису, матеріали якого обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, за змістом частини 1 статті 130 КУпАП склад адміністративного порушення, поряд з іншими, утворює сукупність фактів: керування транспортними засобами з ознаками, зокрема наркотичного сп`яніння, та відмова від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Судом встановлено, що 21 вересня 2021 року біля 2 год. 33 хв. патрульним поліцейським за порушення правил дорожнього руху (відсутність освітлення номерного знаку) був зупинений автомобіль марки Ford Transit, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по вул. Поштовій біля будинку 30 у м. Миколаєві.

Того ж числа о 2 год. 55 хв. на місці зупинки складено протокол про адміністративне правопорушення, серія ААБ №297587 (далі Протокол), в якому зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, млява мова. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил, що передбачає адміністративну відповідність за частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с.1).

Протокол підписаний особою, яка його складала - поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону №2 УПП в Миколаївській області капралом поліції Лобенко В.В.

У Протоколі зазначено, що ОСОБА_1 від надання пояснень та підпису відмовився.

На місці складено направлення на огляд водія транспортного засобу (а.с.3).

До Протоколу долучено відео-зйомку подій 21 вересня 2021 року - відеозапис з нагрудного реєстратора патрульного (файли , , а.с.4 конверт), які підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд не може погодитись з твердженням апелянта про недоведеність факту керування ним автомобілем марки Ford Transit у вищевказаний час.

Такого висновку суд дійшов на підставі аналізу даних відеозапису.

Так, з початку відеозапису (файл ) вбачається, що автомобіль марки Ford Transit припарковано, а пасажирка цікавиться у поліцейських, за яке порушення їх зупинили. ОСОБА_1 знаходиться біля водійського сидіння автомобіля, обговорює з поліцейськими характер порушення правил, перевіряє освітлення номерного знаку позаду автомобіля, заперечує порушення правил та обов`язок пред`явити посвідчення водія, а потім достає посвідчення з салону автомобіля. Тобто ОСОБА_1 вчиняє дії, які притаманні особі, яка керує транспортом та несе за це відповідальність.

Інших осіб, окрім пасажирки, яка представляється дружиною, в салоні автомобіля не виявлено.

При цьому ОСОБА_1 не заперечує, що автомобілем раніше керував саме він, але зазначає, що на той момент автомобіль не рухався, і працівники поліції його не зупиняли.

На спростування цих заперечень та на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом поліцейські демонструють йому та дружині інший відеозапис з відеореєстратора поліцейського автомобіля, зроблений раніше (файл ).

З коментарів поліцейських та елементів відеоряду вбачається, що автомобіль марки Ford Transit рухався попереду поліцейського автомобіля з порушенням правил дорожнього руху, а після зупинки зі сторони водійського сидіння вийшов ОСОБА_1 . Сам ОСОБА_1 виправдовував свої дії, при цьому ні він, ні його дружина не заперечували, що відеозаписом зафіксовано їх автомобіль, його рух та сам ОСОБА_1 .

При цьому інших версій подій, які передували складанню Протоколу, ОСОБА_1 не виклав.

Апеляційний суд не може погодитись з твердженням апелянта про те, що відеозапис (файл ) є недопустимим доказом через те, що ним зафіксована демонстрація ОСОБА_1 іншого відеозапису, який копійовано на телефон (планшет) з порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом №1026 від 18 грудня 2018 року.

Норми законодавства про адміністративні правопорушення (КУпАП) не містять вимог щодо порядку фіксації факту керування порушником транспортними засобами, або наслідків відхилення від вимог внутрішньовідомчих інструкцій, а тому ця обставина має доводитись за загальними вимогами щодо доказів (стаття 251 КУпАП).

Крім того, інструкція взагалі не регламентує, а тим більш не забороняє, демонстрацію відеозапису на місці зупинки у доступний спосіб тій особі, щодо якої складається протокол, для підтвердження обставин, на підставі яких він складається.

Апеляційний суд погоджується і з висновком місцевого суду про доведеність факту відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З відеозапису (файли , ) вбачається, що поліцейські неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти відповідний огляд, обговорювали порядок відбору аналізів та можливість повернення на місце зупинки.

Проте ОСОБА_1 однозначно відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, посилаючись на відсутність доказів керування ним автомобілем.

Заперечення факту керування транспортним засобом не звільняє особу від обов`язку дотримуватись вимог пункту 2.5 Правил та пройти на вимогу поліцейського медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Факт відмови від проходження відповідного огляду ОСОБА_1 не заперечував.

Не має правового значення і посилання захисника на проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння в КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» 20 вересня 2021 року о 19 год. 20 хв.

Насамперед, ці події поділяються значним проміжком часу, а, крім того, факт проходження огляду 20 вересня 2021 року не впливає на доведеність обставин (керування, відмова від проходження огляду) 21 вересня 2021 року.

Отже, надані суду докази в їх сукупності (Протокол та відеозапис) спростовують версію подій 21 вересня 2021 року, викладену ОСОБА_1 , та доводять, що «єдиною версією, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді», є версія, викладена у Протоколі.

Ці докази забезпечують рівень доказування, який не залишає розумних сумнівів у доведеності як факту керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 , так і факту відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому порядку, що є порушенням вимог пункту 2.5 Правил.

Оскільки висновки місцевого суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, відповідають встановленим обставинам та вимогам закону, а апеляційна скарга не містить доводів, які би ці висновки спростовували, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення скарги, скасування постанови суду та закриття провадження у справі.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Смирнова Андрія Ігоровича залишити без задоволення.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду О.О. Данилова