Житомирський апеляційний суд
Справа №296/3398/21 Головуючий у 1-й інст. Аксьонов В. Є.
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач Кіянова С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року Житомирський апеляційний суд

в складі:

судді судової палати у кримінальних справах Кіянової С.В.,

за участю:

особи, яка притягнута до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

адвоката Шолодько М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Шолодько М.М., яка діє в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 27 серпня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1. ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 гривні.

Згідно постанови суду, 28 березня 2021 р. о 02 год. 01 хв. в м. Житомирі, по вул. В. Бердичівській, поблизу будинку №55, ОСОБА_1 керувала автомобілем Toyota номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка не відповідала дійсності. Від проходження огляду для встановлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила п.2.5 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Шолодько М.М. просить постанову суду скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає постанову суду незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим не знала своїх прав, в тому числі права на захист. Крім того, на момент розгляду справи судом вона погано себе почувала, оскільки була вагітна і дуже знервована. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений з порушенням вимог КУпАП, оскільки не містить достатніх даних про ознайомлення з ним ОСОБА_1 , а також про роз`яснення їй прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП. Вважає, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, є недопустимим доказом. Більш того, судом в постанові викладені неправдиві факти щодо обставин, встановлених в ході перегляду відеозапису в суді. Зазначає, що суд розглянув справу поверхнево, оскільки не дослідив належним чином всі відеозаписи, а також не допитав свідків події, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її адвоката Шолодько М.М. в підтримання апеляційної скарги, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апеляційний перегляд справи відбувається за участю адвоката Шолодько М.М. та особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , яка в судовому засіданні апеляційного суду надала пояснення про те, що вона підтримує доводи апеляційної скарги адвоката, тим саме скориставшись своїм правом, яке передбачене ст.268 КУпАП - дати пояснення, заявляти клопотання та користуватися правовою допомогою.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №114529 від 28.03.2021 року, складеного інспектором взводу №2 роти №3 БУПП в Житомирській області ДПП лейтенантом поліції Шибистюк В.Ю. вбачається, що 28 березня 2021 р. о 02 год. 01 хв. в м. Житомирі, по вул. В. Бердичівській, 55, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Toyota номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка не відповідала дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовилася в присутності двох свідків, фіксація провадилася нагрудною камерою АМ00120. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1). До протоколу долучено: рапорт, пояснення, фіксація відеореєстратора УІ, БК АМ00120, АМ00067 за запитом.

Доказів того, що даний протокол та дії працівників поліції за вказаним фактом оскаржувалися в установленому законом порядку (до суду), ОСОБА_1 та її адвокатом Шолодько М.М. не надано. Більш того, ОСОБА_1 та її адвокат підтвердили, що дії працівників поліції за вказаним фактом не оскаржували.

Наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються:

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від 28.03.2021 року, про те, що 28.03.2021 року приблизно о 02 год. 30 хв. вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків, де в їхній присутності водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою пристрою «Драгер» або в найближчому медичному закладі, на що водій відмовилася. В їхній присутності ОСОБА_1 відмовилася від дачі пояснень та отримання копії протоколу.Від передачі посвідчення водія для вилучення також відмовилася (а.с.3, 5);

- рапортом інспектора взводу №2 роти №3 БУПП в Житомирській області ДПП лейтенанта поліції Шибистюк В.Ю., відповідно до якого 28.03.2021 року ним під час несення служби в складі екіпажу «Граніт 207» за адресою м. Житомир, вул. Пушкінська, 44а, за порушення ПДР (зупинка за адресою м. Житомир, вул. В. Бердичівська, 55, в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка стоянка заборонена»), а також наявність на т/з явних ознак ДТП, було зупинено т/з Toyota номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , у останньої було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, тому їй було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Drager», на що вона різко відреагувала, вийшла з т/з та намагалася втекти від свого т/з для уникнення адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 була зупинена та попереджена, що якщо вона не заспокоїться до неї буде застосовано фізичну силу та спецзасоби. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з та у найближчому медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовилася у присутності двох свідків. Від отримання копії протоколу та передачі посвідчення водія вона також відмовилася. Подія фіксувалася на нагрудну камеру АМ00120 (а.с.4);

- відеозаписом з відеореєстратора поліцейського автомобіля, який було досліджено судом першої інстанції та апеляційним судом при підготовці до апеляційного розгляду справи, з якого вбачається, що 28.03.2021 року о 02:01 год. транспортний засіб марки Toyota номерний знак НОМЕР_1 зупинився під знаком 3.34 «Зупинка стоянка заборонена», та після приїзду патрульного автомобіля почав рух. В подальшому був зупинений працівниками поліції (а.с.6).

- відеозаписом, з нагрудних камер працівників поліції, який було досліджено судом першої інстанції та апеляційним судом при підготовці до апеляційного розгляду справи, з якого вбачається, що після зупинки транспортного засобу Toyota номерний знак НОМЕР_1 працівниками поліції, з нього вийшло три особи, після чого водій ОСОБА_1 закрила автомобіль та намагалася втекти з місця події, однак була зупинена поліцейськими, які вказали на наявність у неї ознак алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки т/з за допомогою пристрою «Драгер» або в найближчому медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовилася в присутності двох свідків пропонувала працівникам поліції вирішити це питання на місці. Потім ОСОБА_1 вказала, що у неї болить живіт і була викликана швидка медична допомога. По приїзду «Швидкої» ОСОБА_1 заявила, що буде проходити огляд на стан сп`яніння в «Швидкій». Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 її права, а також повідомили про складання відносно неї протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП «відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння» (а.с. 6).

Зазначені докази, які були досліджені апеляційним судом, у своїй сукупності є такими, що вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнала та пояснила, щоу вказаних в протоколі місці та час вона дійсно керувала транспортним засобом та була зупинена працівниками поліції, однак причину зупинки їй не пояснили. В той вечір вона підвозила свою сестру і її молодого чоловіка ОСОБА_6 . Після зупинки автомобіля поліцейські заламали їй руки і поклали на капот. Після приїзду ще одного екіпажу поліції, патрульні поліцейські склали адміністративні матеріали. Їй стало погано, а тому викликали швидку. Поліцейські супроводжували її до лікарні, де її обстежили та виписали. Вказала, що вона не відмовлялася від огляду та готова була здати кров в «Швидкій» яка приїхала на місце події, однак поліцейські це проігнорували. Дії працівників поліції вона не оскаржувала.

Свідок ОСОБА_2 - сестра особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, пояснила, що в ніч з 27.03.2021 року на 28.03.2021 року вона з хлопцем були у її батьків і випивали, а тому попросила сестру забрати їх. Коли сестра їх забрала, то повз них проїхав поліцейський автомобіль, який в подальшому розвернувся та зупинив їх. ОСОБА_1 надала посвідчення водія, а її хлопець ОСОБА_6 почав суперечку з поліцейськими, оскільки не було підстав для зупинки. Коли вони вийшли з автомобіля, то поліцейські скрутили її сестру ОСОБА_7 та вдарили в живіт. Потім повідомили, що будуть складати протокол за відмову у проходженні огляду на стан сп`яніння, але ОСОБА_7 не відмовлялася здати кров на алкоголь у «Швидкій», яку викликали, оскільки у ОСОБА_1 стало погано. Свідки на місці події були коли приїхала швидка. Працівники поліції протокол про адміністративне правопорушення не вручали.

Однак, апеляційний суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлялася, оскільки вони спростовуються, протоколом про адміністративні правопорушення (а.с.1), поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.3,5), а також відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції (а.с.6).

Так, свідок ОСОБА_3 , викликаний за клопотанням захисника, безпосередньо в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що він дійсно перебував на місці події у вказаних в протоколі місці та час. Спочатку ОСОБА_1 відмовлялася проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, а потім казала, що пройде такий огляд у Швидкій медичній допомоги, яку їй викликали. ОСОБА_1 скаржилася, що її вдарив поліцейський і тому була викликана «Швидка». В його присутності працівники поліції нікому не наносили тілесних ушкоджень. ОСОБА_1 з місця події забрала «Швидка». Свої письмові пояснення підтримує повністю та підтверджує, що ОСОБА_1 у його присутності відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та отримання копії протоколу.

Свідок ОСОБА_5 в судове засідання апеляційного суду не з`явився.

ОСОБА_1 та її адвокат Шолодько М.М. не наполягали на повторному виклику свідка ОСОБА_5 , тому апеляційний суд вважає можливим провадити апеляційний розгляд на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та доказів, які отримані судом безпосередньо в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи наступає за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаному в постанові суду місці та час, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1), рапортом поліцейського Шибистюка В.Ю. (а.с.4), а також відеозаписом з відеореєстратора поліцейського автомобіля (а.с. 6).

Крім того, вказаний факт ОСОБА_1 не заперечувала.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.3,5), рапортом поліцейського Шибистюка В.Ю. (а.с.4), відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції (а.с.6), а також поясненнями свідка ОСОБА_8 наданими безпосередньо в судовому засіданні апеляційного суду.

За таких обставин, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за зазначених у постанові суду обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року (п.43), «Берктай проти Туреччини» від 01.03.2001 року (п.127), неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Отже, доводи апелянта про те, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду та розглянув справу без повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Доводи апелянта про те, що відеозапис з відеореєстратора та нагрудних камер працівників поліції є неповним, тому його не можна вважати належним доказом, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони суперечать вимогам ст.251 КУпАП. Так, на відео зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та її відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не заперечувала здати кров в «», яка прибула на місце події, апеляційний суд вважає безпідставними виходячи з наступного.

Так, з відеозапису долученого до матеріалів справи (а.с.6) вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовилася проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, визначеному у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.п.1,2 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення огляду на стан сп`яніння може проводитися лише в тих медичних закладах, які входять до переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затвердженого Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій , а також в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Таким чином, огляд на стан алкогольного сп`яніння може бути проведений в установленому законом порядку не в будь якій медичній установі, а лише в тих медичних закладах, які входять до переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затвердженого відповідними державними органами.

Отже, Швидка медична допомога не є таким закладом. Крім того, вона не відноситься до спеціально обладнаних пересувних пунктів, які можуть проводити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, апеляційний суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ).

Наявна в матеріалах справи довідка, яка долучена адвокатом, щодо результатів токсикологічного дослідження методом ГХ №914 від 01.04.2021 року, відповідно до якої в крові ОСОБА_1 етиловий алкоголь не виявлено, також не може братися до уваги судом, оскільки в ній зазначено, що відбір крові ОСОБА_1 для проведення аналізу було зроблено 27.03.2021 року о 04 год.30 хв. тоді як подія мала місце 28.03.2021р. о 02 год.01 хв., тобто за добу до подій зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений з порушенням вимог КУпАП, оскільки не містить достатніх даних про ознайомлення з ним ОСОБА_1 , а також про роз`яснення їй прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП, апеляційний суд вважає необгрунтованими, оскільки, як вбачається з відеозапису подій (а.с.6), письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.3,5), а також пояснень свідка ОСОБА_3 наданих в судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_1 було роз`яснено її права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, але від підпису в протоколі вона відмовилася.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, не спростовують висновків суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не було допитано свідків, які зазначені в протоколі, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 клопотання про допит свідків не заявляла, що підтвердила і в апеляційному суді. Разом з цим, при апеляційному розгляді справи клопотання адвоката щодо виклику в судове засідання апеляційного суду вказаних свідків було задоволено і свідок ОСОБА_8 надав пояснення, а на допиті свідка ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та її адвокат Шолодько М.М. не наполягали.

Посилання апелянта та ОСОБА_1 на те, що працівниками поліції було заподіяно тілесні ушкодження ОСОБА_1 не підтверджені жодними доказами, оскільки згідно наданих адвокатом медичних документів після обстеження у ОСОБА_1 встановлено загальне захворювання, яке викликало біль в животі. Крім того, дії працівників поліції з даного приводу захисником та ОСОБА_1 не оскаржувалися.

Інші доводи апеляційної скарги адвоката Шолодько М.М. також не спростовують висновків суду першої інстанції.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Шолодько М.М. в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 27 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах

Житомирського апеляційного суду С.В. Кіянова