П О С Т А Н О В А

іменем України

17 травня 2021 року Справа № 655/202/21

Суддя Горностаївського районного суду Херсонської області Посунько Г.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Троїцьке Мелітопольського району Запорізької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 притягається до адміністративної відповідальності за те, що 02 квітня 2021 року близько 12.55 годин на автодорозі "Одеса-Мелітополь-Новоазовськ" в м.Олешки Херсонської області він керував автомобілем "Mitsubishi Grandis Sport", державний номерний знак НОМЕР_2 , як такий, відносно якого встановлено тимчасове обмеження в праві керування транспортними засобами постановою Дніпровського відділу державної виконавчої служби м.Херсон № 49786698 від 13 січня 2016 року, чим порушив вимоги ст.15 Закону України "Про дорожній рух".

Тим самим ОСОБА_2 притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП - "керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами".

В судовому засіданні ОСОБА_2 не визнав своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, та пояснив, що йому нічого не відомо про встановлення стосовно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. На підставі викладеного просить суд закрити провадження в даній справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Об`єктивно з`ясувавши обставини, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, суд вважає наступне.

02 квітня 2021 року поліцейський взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Херсонській області Кустова І.О. склала протокол серії ДПР18 № 411720 про адміністративне правопорушення за те, що 02 квітня 2021 року близько 12.55 годин на автодорозі "Одеса-Мелітополь-Новоазовськ" в м.Олешки Херсонської області ОСОБА_2 керував автомобілем "Mitsubishi Grandis Sport", державний номерний знак НОМЕР_2 , як такий, відносно якого встановлено тимчасове обмеження в праві керування транспортними засобами постановою Дніпровського відділу державної виконавчої служби м.Херсон № 49786698 від 13 січня 2016 року, чим порушив вимоги ст.15 Закону України "Про дорожній рух" та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 статті 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно ч.1 ст.15 Закону України "Про дорожній рух" к ожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Згідно ч.2 ст.15 Закону України "Про дорожній рух" п раво на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано: мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії A1, A) - особам, які досягли 16-річного віку; автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії B1, B, C1, C, T), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - особам, які досягли 18-річного віку; автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії BE, C1E, CE), а також призначеними для перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів, - особам, які досягли 19-річного віку; автобусами, трамваями і тролейбусами (категорії D1, D, D1E, DE, T) - особам, які досягли 21-річного віку.

Згідно ч.3 ст.15 Закону України "Про дорожній рух" перелік медичних протипоказань (захворювань і вад), за наявності яких особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами, визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань охорони здоров`я.

Згідно ч.4 ст.15 Закону України "Про дорожній рух" о соба, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.5 ст.15 Закону України "Про дорожній рух" п ідготовка, перепідготовка і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів здійснюються в акредитованих закладах незалежно від форми власності та підпорядкування, які за результатами атестації отримали відповідний атестат. Підготовка, перепідготовка і підвищення кваліфікації водіїв здійснюються спеціалістами, які відповідають визначеним кваліфікаційним вимогам центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік вимог до закладів, кваліфікаційні вимоги до спеціалістів, які здійснюють таку підготовку, визначаються спільним актом Міністерства внутрішніх справ України, центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах освіти і науки, транспорту та охорони праці.

Згідно ч.6 ст.15 Закону України "Про дорожній рух" Міністерство внутрішніх справ України створює та веде реєстр закладів, які здійснюють підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, та здійснює державний контроль за додержанням ними вимог законодавства у цій сфері. Основною формою державного контролю у сфері безпеки дорожнього руху за діяльністю закладів незалежно від форми власності і підпорядкування є державна акредитація закладу та атестація його викладачів, яка проводиться не рідше одного разу на п`ять років у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.7 ст.15 Закону України "Про дорожній рух" Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, створює та веде реєстр закладів, які здійснюють підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації трактористів-машиністів та здійснює державний контроль за додержанням ними вимог законодавства у цій сфері.

Згідно ч.8 ст.15 Закону України "Про дорожній рух" теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України, та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Згідно ч.9 ст.15 Закону України "Про дорожній рух" право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.10 ст.15 Закону України "Про дорожній рух" з абороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_2 , не вказано, в чому конкретно полягає порушення останнім вимог ст.15 Закону України "Про дорожній рух".

Як вбачається з пояснень ОСОБА_2 , він даного правопорушення не вчиняв, оскільки йому нічого не відомо про встановлення стосовно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

В судове засідання поліцейський взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Херсонській області Кустова І.О., яка склала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , не з`явилась з причин, невідомих суду, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

На підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, до протоколу додано витяг з Реєстру постанов на боржників, обмежених в правах (л/с 3), з якого вбачається, що відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Проте, суд не приймає цей доказ, оскільки витяг не засвідчений в установленому порядку та не містить конкретної інформації про встановлення відносно ОСОБА_2 тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, суду надано не було.

При цьому, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві керування транспортними засобами на час складання протоколу.

При складанні протоколу не зібрано та не долучено до матеріалів справи беззаперечних доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Отже, в судовому засіданні пояснення ОСОБА_2 ніким не спростовані.

Таким чином, суду не надано належних доказів про відповідність протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2 , обставинам справи та на підтвердження вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_2 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного провадження в даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.7, ст.9, ч.3 ст.126, п.1 ст.247, ст.ст.248, 249, 251, 252, 268, 280, 283 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст.126 КУпАП закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Горностаївський районний суд Херсонської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Посунько Г.А.