Справа № 304/454/21 Провадження № 3/304/229/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , продавця магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », громадянки України,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 433005 від 09 квітня 2021 року вбачається, що цього ж дня о 21.30 год ОСОБА_1 , будучи продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , обслуговувала покупців магазину всередині приміщення без засобів індивідуального захисту, а саме захисної маски, чим порушила п. 3.12 Постанови Кабінету Міністрів України № 104 від 17 лютого 2021 року та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У підтвердження вини ОСОБА_1 інспектором СРПП Відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенантом поліції Богдановим В. в якості доказів надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 433005 від 09 квітня 2021 року та письмові пояснення ОСОБА_1 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що завжди обслуговує клієнтів у захисній масці, той день був не винятком. Однак, ввечері, коли покупців у магазині не було, вона присіла перекусити на робочому місці, тому маску з обличчя відповідно зняла. Через деякий час покупець зайшов і вона знову одягнула засоби індивідуального захисту.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Так, ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У той же час, ч. 2 ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Постанова № 1236) установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 30 квітня 2021 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 11 березня 2020 року, № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 20 травня 2020 року та № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 22 липня 2020 року.

Разом з цим, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 104 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» від 17 лютого 2021 року Кабінет Міністрів України постановив: 1. Внести до актів Кабінету Міністрів України зміни, що додаються. 2. Ця постанова набирає чинності з 24 лютого 2021 р., крім абзацу десятого підпункту 4 пункту 2 змін, затверджених цією постановою, який набирає чинності з 18 лютого 2021 року.

Зміни, що вносяться до актів Кабінету Міністрів України, затверджені вищезазначеною постановою, також містять лише два пункти, хоча ОСОБА_1 , ставиться у провину порушення п. 3.12 постанови Кабінету Міністрів України № 104 від 17 лютого 2021 року.

При цьому, із підпункту 12 пункту 3 Постанови № 1236 вбачається, що з 24 лютого 2021 року на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра; не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, та не здійснюється належний контроль за їх використанням; обслуговуються покупці без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, які закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, за винятком обслуговування за межами будівлі суб`єкта господарювання (через вікна видачі, тераси тощо); не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 433005 від 09 квітня 2021 року вбачається, що продавець у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_1 обслуговувала 09 квітня 2021 року о 21.30 год покупців магазину без засобів індивідуального захисту, а саме захисної маски. Дії ОСОБА_1 інспектором СРПП Відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Разом з цим, у матеріалах справи будь-які докази у підтвердження того, що ОСОБА_1 є дійсно продавцем у зазначеному магазині, здійснювала продаж товарів та обслуговувала покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, які закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, відсутні, а протокол про адміністративне правопорушення сам по собі достатнім доказом вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, діяння, що підпадає під ознаки ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, не є.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 251 цього Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки докази порушення ОСОБА_1 правил щодо карантину людей матеріали справи не містять, тому суд приходить до висновку, що вказане виключає в її діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, відтак справа щодо неї підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. 247 ч. 1 п. 1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, с у д д я,

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Ганько І. І.