ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2021 р. м.Харкі Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Лисиченко С.М.,

за участю: представника Слобожанської митниці Держмитслужби Тиндика М.В.,

захисника адвоката Онопко В.С.,

розглянувши матеріал про порушення митних правил у відношенні громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП; НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, ,

за статтею 483 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про порушення митних правил №0995/80700/20 від 03 грудня 2020 року вбачається, що 12.02.2019 до сектору митного оформлення "Тростянець" митного поста "Центральний" Сумської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_1 через декларанта ОСОБА_2 (ФОП ОСОБА_2 , НОМЕР_2 ) надано митну декларацію ІМ 40 АА № UA805200/2019/1064 на товар «Легковий автомобіль, що був у користуванні. Марка AUDI, модель A6 WW AUDI S6, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_3 . Рік виготовлення 2003. Тип кузова седан. Колір сірий. Тип двигуна бензиновий. Робочий об`єм 2393 см3» митною вартістю 48041,33 грн.

На виконання наказу Державної митної служби України від 17.11.2005 № 1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» в якості підстави для митного оформлення вищевказаного транспортного засобу громадянин ОСОБА_1 надав митному органу довідку литовського державного підприємства «REGITRA» від 12.12.2018 № 16247122 про зняття даного автомобіля з обліку в реєстраційних органах Литовської Республіки, оскільки, відповідно до п. 9 зазначеного вище наказу не підлягає пропуску через митний кордон України транспортний засіб, що ввозиться в Україну громадянином для вільного обігу, не знятий з обліку в реєстраційних органах країни придбання або іншої країни.

За результатами моніторингу митних оформлень транспортних засобів особистого користування було встановлено, що зазначена довідка дублюється з довідкою державного підприємства «REGITRA», наданою до Київської міської митниці ДФС для митного оформлення іншого автомобіля марки «Renault Laguna».

16.07.2020 Слобожанською митницею Держмитслужби направлено запит до митних органів Литовської Республіки стосовно перевірки достовірності документів на транспортний засіб «AUDI А6», VIN НОМЕР_3 , наданих громадянином ОСОБА_1 для митного оформлення даного автомобіля.

Листом Держмитслужби від 27.11.2020 № 20/20-02-01/7.14/2442 надійшла відповідь митних органів Литовської Республіки, в якій зазначено, що за даними державного підприємства «REGITRA» довідка від 12.12.2018 № 16247122 на транспортний засіб «AUDI А6», VIN НОМЕР_3 , не видавалась. Проте, на транспортний засіб «AUDI А6», VIN НОМЕР_3 , видавалась інша довідка від 12.12.2018 № 16260796 на ім`я суб`єкта господарювання UAB BELKIN AUTO

Митним органом кваліфіковані дії ОСОБА_1 за статтею 483 Митного кодексу України, тобто вчинення дій, спрямованих на переміщення товару- транспортного засобу «AUDI А6», VIN НОМЕР_3 , через митний кордон України з приховуванням від митного контролю- поданням митному органу, як підстави для переміщення автомобіля документів, одержаних незаконним шляхом, а саме довідки державного підприємства «REGITRA» від 12.12.2018 № 16247122 про зняття зазначеного транспортного засобу з обліку в реєстраційних органах Литовської Республіки.

Представник Слобожанської митниці Держмитслужби в судове засідання з`явився, подання митниці підтримав та просив призначити покарання в межах санкції статті 483 Митного кодексу України.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності- адвокат Онопко В.С. під час розгляду матеріалу про порушення митних правил заперечував проти притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вважав, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому провадження у справі підлягає закриттю, про що надав письмові заперечення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно зі статтею 489 Митного кодексу України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені норми узгоджуються з нормами статей 245, 252, 280 КУпАП.

На підставі частини 1 статті 495 Митного кодексу України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень статті 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона - відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи - є необхідним елементом суб`єктивної сторони.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Обов`язок щодо збирання доказів щодо інкримінованого особі адміністративного правопорушення, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення (частина 2 статті 251 КУпАП).

Таким чином, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані суду особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення докази, які свідчать про наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак проступку для притягнення особи до відповідальності: об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Судом встановлено, що 12.12.2018р. між суб`єктом господарювання UAB BELKIN AUTO та громадянином України ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки AUDI A6, реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN - НОМЕР_3 . Вартість автомобіля склала 1125 EUR.

На виконання умов договору суб`єктом господарювання також було передано ОСОБА_1 документи на автомобіль: технічний паспорт НОМЕР_5 ; довідка №16247122 від 12.12.2018р.

ОСОБА_1 12.02.2019р., через довірену особу, до сектору митного оформлення «Тростянець» митного поста «Центральний» Сумської митниці ДФС подано митну декларацію ІМ 40 АА №UA805200/2019/1064 на товар «Легковий автомобіль, що був у використанні 1 шт. Марка AUDI ; A6 WW AUDI S6. Ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_3 . Рік виготовлення 2003. 2003. Тип кузова седан. Колір сірий. Тип двигуна бензиновий. Робочий об`єм 2393 см3. митною вартістю 48041,33 грн.

Диспозиція частини 1 статті 483 Митного кодексу України передбачає адміністративну відповідальність за переміщення або вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Положення статті 257 Митного кодексу України формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини 6 статті 377 Митного кодексу України товари, зазначені у частині першій та п`ятій цієї статті, що були зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземних держав і ввозяться в Україну для вільного обігу, повинні бути зняті з обліку в цих органах.

Згідно із УКТ ЗЕД за товарною позицією 8703 зазначено легкові автомобілі, що включені до переліку у частини 1 статті 377 Митного кодексу України, а тому вони повинні бути зняті з обліку у відповідних органах.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1статті 483 Митного кодексу України характеризується діями, спрямованими на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України. Під дією мається на увазі активна поведінка (вчинок) особи, в якій відображена зовні її воля і що спрямована на спричинення певних негативних наслідків.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю це їх переміщення через митний кордон:

із використанням тайників або інших засобів, що утруднюють їх виявлення;

шляхом надання одним предметам вигляду інших;

з поданням до митного органу України як підстави для переміщення предметів підроблених документів або таких, що одержані незаконним шляхом, містять неправдиві дані чи є підставою для переміщення інших предметів.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується умисною формою вини.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 483 Митного кодексу України є наявність в діях правопорушника вини у формі прямого умислу, а відповідно до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як зазначено у фабулі протоколу про порушення митних правил, на виконання наказу Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» в якості підстави для митного оформлення вказаного транспортного засобу громадянин ОСОБА_1 надав митному органу довідку державного підприємства «REGITRA» №16247122 від 12.12.2018р. про зняття зазначеного транспортного засобу з обліку у Литовській Республіці, оскільки відповідно до п.9 зазначеного вище наказу не підлягає пропуску через митний кордон України ТЗ, що ввозиться в України громадянином для вільного обігу, не знятий з обліку в реєстраційних органах країни придбання або іншої країни.

Разом з цим, подання документів, до яких входила довідка №16247122 від 12.12.2018, було здійснено ОСОБА_1 з метою митного оформлення транспортного засобу, що регулюється розділом ІІІ «Митний контроль і митне оформлення ТЗ, що ввозяться для вільного обігу на митній території України» вищевказаних Правил, зокрема п.2.6, відповідно до якого ТЗ, що були зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземних держав і ввозяться в Україну для вільного обігу, повинні бути зняті з обліку в цих органах. Аналогічні положення містяться в ст.377 МК України.

Митним органом до протоколу про порушення митних правил додано відповідь компетентного органу Литовської Республіки від 13.10.2020 №(20.3/10)3В-6363, в якому зазначено, що довідка №16247122 (12.12.2018) на транспортний засіб AUDI A6 (VIN НОМЕР_3 ) не видавалася. Транспортному засобу AUDI A6 (VIN НОМЕР_3 ) видавалась довідка за №16260796 (12.12.2018) на ім`я суб`єкта господарювання UAB BELKIN AUTO, який в подальшому, в цей же день на підставі договору купівлі-продажу продав ОСОБА_1 автомобіль марки AUDI A6, реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN - НОМЕР_3

Довідки за №16247122 (12.12.2018) та за №16260796 (12.12.2018) видавалася в один і той же день.

Суд звертає увагу, що основною умовою для вільного обігу транспортного засобу на території України є зняття його з обліку у відповідних реєстраційних органах іноземних держав. Однак для інших цілей, як-от, наприклад, для визначення вартості транспортного засобу та сплату податків у відповідному розмірі, така інформація не має жодного значення.

Оскільки ОСОБА_1 було виконано всі умови, необхідні для декларування транспортного засобу, то взагалі є незрозумілим мотив та мета, яку міг переслідувати ОСОБА_1 , за умови, що транспортний засіб було знято з реєстраційного обліку в Литовській Республіці тією ж датою, що й зазначена у довідці №16247122. Крім того, не зазначено до яких негативних наслідків призвело подання такої довідки.

При цьому неможливо виключати допущення компетентними органами Литовської Республіки помилки у номері довідки під час її складання та видачі.

Зазначені обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 умислу на вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, і, як наслідок, відсутність суб`єктивної сторони правопорушення, що виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною статті 483 Митного кодексу України.

Що стосується доводів митного органу стосовно подання ОСОБА_1 документу, одержаного незаконним шляхом, то суд зазначає наступне.

Пленуму Верховного Суду України в постанові від 03 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» роз`яснив, що судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Під незаконно отриманими маються на увазі документи, які особа одержала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку, тобто документи, видані на підставі наданих свідомо неправдивих даних або підроблених документів.

В протоколі про порушення митних правил взагалі не міститься даних, що довідка одержана саме незаконним шляхом, тобто вона видана на підставі свідомо неправдивих даних або підроблених документів, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони правопорушення.

Згідно статті 62 Конституції України, положення якої закріплює принцип невинуватості, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ, зокрема, у рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини ("Малофеєв проти Росії" та "Карелін проти Росії"), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно частини 2 статті 528 Митного кодексу України, у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною 1 статті 527 цього Кодексу, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що у діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 483 Митного кодексу України, що є підставою для закриття провадження по справі, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями. 268, 460, 472, 527, 528, 529 МК України, ч.1 п.1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП,суд-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про порушення митних правил у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП; НОМЕР_1 , за статтею 483 Митного кодексу України закрити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя- С.М. Лисиченко