Номер провадження 33/804/220/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року м. Бахмут Донецька область

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю секретаря судового засідання Ямчук О.М., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Білоконь Р.А. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03 лютого 2020 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03.02.2020 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно до постанови суду, 10.11.2019 року о 8-40 годині в м. Бахмут по вул. Незалежності, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Transporter номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів), від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій вважає, що оскаржена постанова суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку із порушенням норм матеріального та процесуального права під час розгляду справи судом першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності під час ухвалення постанови не надавала пояснень, щодо обставин справи, тобто була позбавлена процесуального права, закріпленого у ст.268 КУпАП. Зазначає, що на адресу апелянта не направлялись судові повістки, так як згадуючи події, під час яких складався протокол співробітниками поліції була помилково вказана адреса реєстрації апелянта. Вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, що йому було інкриміноване. Вказує, що порушення права гр. ОСОБА_1 , як сторони на участь у розгляді справи являє собою порушення права на справедливий розгляд справи судом, яке захищено згідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Просить постанову скасувати та прийняти нову.

Учасники по справі про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Вислухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Білоконь Р.А., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова без змін з таких підстав.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №088196 від 10 листопада 2019 року згідно якого 10.11.2019 року о 8-40 годині в м. Бахмут по вул. Незалежності, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Transporter номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів), від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тим самим скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. У протоколі зазначені свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Громадянину ОСОБА_1 під підпис роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП і повідомлено, про дату час та місце розгляду адміністративної справи, а саме 25.11.2019 року о 9 годині 00 хв. у Артемівському міськрайонному суді м.Бахмут, вул.Миру. ОСОБА_1 надав письмові пояснення у протоколі, що «Керував авто від проходження огляду відмовляється». Протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. (а.с.1);

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно яких 10.11.2019 року о 8-50 годині в м. Бахмут на в`їзді до міста в їх присутності водій Volkswagen Transporter номерний знак НОМЕР_1 громадянин ОСОБА_1 , відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. (а.с.3-4);

Інформацію щодо відсутності фактів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. (а.с.5);

Наявним у матеріалах справи диском з відеозаписом на якому зафіксована, що водій ОСОБА_1 підтверджує факт керування автомобілем Volkswagen Transporter номерний знак НОМЕР_1 , у присутності свідків на пропозицію співробітників поліції пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я на стан наркотичного сп`яніння відмовився (а.с.2).

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Протокол було складено повноважною особою у відповідності з вимогами ст. ст.254- 256 КУпАП у присутності свідків на та водія.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції на адресу ОСОБА_1 не направлялись судові повістки, оскільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення співробітниками поліції була невірна зазначена адреса реєстрації ОСОБА_1 та дійсна адреса його мешкання є АДРЕСА_1 є безпідставними та такими, що спростовуються наступними матеріалами справи.

Протоколом про адміністративне правопорушення, у якому зазначено місце проживання ОСОБА_1 , а саме АДРЕСА_2 . (а.с.1)

Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 та він мав можливість зазначити свої зауваження про які йдеться в апеляційній скарзі, щодо неправильності зазначеного його місця проживання але не зазначив, з невідомих причин.

Крім того згідно наявного відеозапису ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівникам поліції особисто повідомляє своє місце проживання «Опитна №10». (а.с.2)

Апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції неодноразово повідомляв ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на ім`я ОСОБА_1 судових повісток про виклик до суду у судове засідання на адресу, яку зазначив ОСОБА_1 під час складання протоколу АДРЕСА_2 . Після чого судом був зроблений запит до Бахмутської міської ради, щодо місця проживання ОСОБА_1 та згідно наданої довідки за даними реєстру територіальної громади м.Бахмут, місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано з 14.05.2019р. за адресою АДРЕСА_1 . (а.с. 23,27)

Цю ж адресу АДРЕСА_1 , зазначає і сам ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі як місце мешкання та реєстрації.

Суд першої інстанції повідомляв ОСОБА_1 на адреси АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 про дату розгляду справи 03.02.2020 року о 11 годині у Артемівському міськрайонному суду шляхом направлення поштового повідомлення.

На підставі викладеного апеляційний суд не може погодитись з твердженням ОСОБА_1 , що він не був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, натомість на думку апеляційного суду дії ОСОБА_1 свідчать про зловживання своїм правом бути присутнім на судовому засіданні та намір таким чином уникнути від відповідальності за дане правопорушення.

Тому у суду першої інстанції були всі законні та обґрунтовані підстави розглянути справу за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Щодо доводів апеляційної скарги, про порушення права на захист ОСОБА_1 вимог ст.268 КУпАП, оскільки справу розглянуто за його відсутність, апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 може вільно пересуватися та реалізовувати своє право - бути присутнім під час судового засідання.

Дана позиція повністю узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, у рішенні ЄСПЛ від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури розгляду.

У рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що відсутність особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності під час розгляду провадження судом не може автоматично вважатися порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому вказані вище доводи апелянта безпідставні.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не відноситься до переліку, визначених ст. 268 КУпАП правопорушень, при розгляді яких присутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Із врахуванням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції правильно дішов висновку провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних матеріалів, оскільки безпідставне умисне затягування справи порушує завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст. 1 КУпАП).

Таким чином, відсутність ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді зумовлена саме його пасивною поведінкою та бажанням затягнути розгляд адміністративної справи з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Крім того під час апеляційного розгляду адвокатом Білоконем Р.А. в інтересах ОСОБА_1 подано клопотання про закриття провадження по справі, обґрунтовуючи його тим, що постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області по справі №219/14024/19 ухваленою 22.01.2020 року ОСОБА_1 вже був притягнений до відповідальності за аналогічною кваліфікацією, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню в зв`язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. Та оскільки на момент апеляційного розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, накладення адміністративного стягнення.

Щодо наданого клопотання апеляційний суд зазначає, що наявність вказаної постанови не впливає на законність оскаржуваного рішення, оскільки вказане вище адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив 10.11.2019 року, тобто до винесення вказаної захисником постанови та згідно довідки Бахмутського відділення поліції від 11.11.2019 р. №8667 вбачається, що за обліками Національної автоматизовано-інформаційної системи Департаменту ДАІ МВС України громадянин ОСОБА_1 повторності за правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не має (а.с.5).

З матеріалів справи вбачається, що суддя дослідив усі наявні по справі докази та усім доказам у сукупності дана належна оцінка у постанові судді.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення накладене суддею на ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП та відповідає меті адміністративного стягнення і загальним засадам його накладення у відповідності до положень ст. 23 КУпАП.

На підставі викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що підстави для скасування або зміни постанови судді міського суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03 лютого 2020 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя