ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/619/21 Справа № 203/856/21 Суддя у 1-й інстанції - Підберезний Г. А. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участі представника Дніпровської митниці Держмитслужби Юркевич О.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника адвоката Пругла М.С., апеляційну скаргу представника Дніпровської митниці Держмитслужби Романенко І.М. на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, щодо

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за порушення митних правил, передбачених ст. 472 Митного кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2021 року провадження у справі щодо ОСОБА_1 про порушення митних правил за ст. 472 МК України закрито за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Згідно оскаржуваної постанови, стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил за ст. 472 Митного кодексу України, відповідно якого 03.11.2020 в зоні діяльності Одеської митниці Держмитслужби відповідно до контракту від 10.06.2020 № NX20200611, укладеного між ТОВ «Т-НОВА»,та компанією ANHUI NANXIA MACHINE CO., LTD коносаменту KY0DEH2000657 від 20.09.2020, інвойсу 02.06.2020 № NX морським транспортом із Китаю у контейнері було переміщено товар - гибочний верстат WC67Y-63T/3200 Е21 у частково розібраному стані, вагою брутто 4 750 кг, вартістю 7 000 доларів США, який у подальшому згідно ДКД № UA110000/2020/932738 від 20.10.2020 на вантажному автомобілі р/н НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , було доставлено в зону діяльності Дніпровської митниці Держмитслужби.

09.11.2020 ОСОБА_1 задекларувала вказаний вище товар за ЕМД типу ІМ 40 ДЕ, зареєстровану за №UA110230/2020/024675 за кодом згідно з УКТ ЗЕД .

10.11.2020 під час митного огляду встановлено, що на маркуванні верстата наявний напис "WC67K-63/3200", що суперечить маркуванню згідно з митною декларацією та товаросупровідною документацією. До складу товару входить панель керування "Е21 ESTUN" - числове програмне керування, що суперечить опису товару.

Крім того, 12.11.2020 відділом кодування та класифікації товарів митниці винесено рішення про визначення коду товару від 12.11.2020 № KT-UA110000- 0190-2020, згідно якого задекларований товар являє собою - «Машини вигинальні, для обробки виробів з листового матеріалу (металевих листів), з числовим програмним керуванням. Гибочний верстат моделі WC67K-63/3200 з панеллю керування Е21 Estun, у частково в розібраному вигляді. Використовується для гнуття різних металевих листів, надаючи їм задані форми заготовок.» та класифікується за кодом згідно з УКТЗЕД , на який встановлено ставка ввізного мита у розмірі 5 % від вартості товару.

Безпосередні предмети правопорушення вилучені та зберігаються на складі митниці, а їх загальна вартість згідно висновку СЛЕД Держмитслужби № -0109 від 11.02.2021 складає 232 832,70 грн.

Так, на думку Дніпровської митниці, ОСОБА_1 не заявила за встановленою формою точні та достовірні відомості щодо найменування товару, який підлягає обов`язковому декларуванню при переміщенні через митний кордон України, чим скоїла правопорушення, передбачене ст. 472 Митного кодексу України.

Однак, суд першої інстанції, за наслідками розгляду справи дійшов висновку про відсутність в діянні ОСОБА_1 ознак об`єктивної сторони складу порушення митних правил, передбачених ст. 472 Митного кодексу України.

Не погоджуючись з цим рішенням, представник Дніпровської митниці Романенко І.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову про визнання ОСОБА_1 винною у порушенні митних правил за ст. 472 МК України та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 232 873, 70 грн. з конфіскацією верстату моделі WC67K-63/3200, вартістю 232 873, 70 грн..

В обґрунтування доводів поданої скарги представник митниці посилається на те, що судом неповно досліджено обставини справи, що призвело до неправильних висновків про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, зазначаючи, що відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у декларації.

В апеляційній скарзі зазначається, що митниця не може примушувати декларанта здійснювати митний огляд заявленого ним митного оформлення товару, однак це право надає декларанту можливість пересвідчитися у правильності кількості та якості заявлених товарних позицій з метою недопущення порушень митних правил, відповідальність за які відповідно до ч. 4 ст. 266 Митного кодексу України несе саме декларант.

Крім того, в апеляційній скарзі, як на спростування листа компанії ANHUI NANXIA MACHINE CO, звертається увага на те, що ч. 2 ст. 190 МК України визначено, що помилково ввезеними на митну територію України не можуть вважатися товари, умови та підставі ввезення яких було змінені після перетинання ними митного кордону України. Зазначається, що ОСОБА_1 не надала доказів, що б свідчили про зміну умов та підстав ввезення вилучених товарів до перетину ними митного кордону України, а відтак товари не є помилково ввезеними на митну територію України.

Адвокат Пругло М.С. в інтересах ОСОБА_1 подав суду апеляційної інстанції відзив, який має характер заперечень, на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу представника митного органу без задоволення, а постанову без змін.

Заслухавши представника Дніпровської митниці Держмитслужби Юркевич О.Ю., яка підтримала апеляційну скаргу ОСОБА_2 та просила апеляційну скаргу задовольнити, ОСОБА_1 та її захисника адвоката Пругла М.С., які просили апеляційну скаргу митного органу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Доводи апеляційної скарги Дніпровської митниці про незаконність та необґрунтованість постанови суду, є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП та ст. ст. 486, 487, 489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Ці вимоги закону були дотримано судом першої інстанції при винесенні постанови.

Висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбачених ст. 472 Митного кодексу України, є законним і обґрунтованим.

Як слідує з наявних матеріалів справи, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, шляхом дослідження митної декларації форми МД-2 від 09.11.2020, поданої ОСОБА_1 , висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України № -0109, інших фактичних даних, які містяться в матеріалах справи.

Згідно з поясненнями сторони захисту, наданих в судових засіданнях апеляційного суду, ОСОБА_1 було задекларовано ввезений товар у розмірі 280 868, 53 грн., в той час як відповідно до висновку експерта вартість розмитнюваного товару складає 232 832, 70 грн.. При цьому захист зауважив, що експертиза встановила вартість за умови його перебування у робочому стані, проте ОСОБА_1 ввезла товар (гибочний верстат) пошкоджений, що свідчить про ще меншу його можливу ринкову вартість. Звернуто увагу й на те, що відсотки за декларованим та визначеним митним органом рішення коду класифікації товару є однаковими - 5 %.

З матеріалів справи про порушення митних правил слідує, що ОСОБА_1 закидається порушення митних правил, яке полягає фактично у виявленні шильника, який відрізняється від заявленого однією латинською літерою, а саме WC67Y-63T/3200, замість як встановлено рішенням митного органу WC67K-63/3200.

Разом з цим, як зазначила сторона захисту, при фізичному огляді товару, який було ввезено у вантажному автомобілі, встановити цю невідповідність не надавалось можливим, оскільки в багажному відділенні містився ще й іншій товар.

Згідно із ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 МК України, у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Враховуючи наведене, апеляційний суд бере до уваги встановлені законодавцем у Митному кодексі України особливості відповідальності за деякі види порушень митних правил.

Так відповідно до ст. 460 Митного кодексу України, допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, не тягне за собою адміністративної відповідальності.

При цьому, як убачається зі змісту ч. 4 ст. 3 Митного кодексу України, у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари комерційного призначення через митний кордон України, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає судове рішення, яким було закрито провадження у справі про порушення митних правил, передбачених ст. 472 Митного кодексу України, за відсутністю складу цього правопорушення в діях ОСОБА_1 , законним і обґрунтованим.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, апеляційну скаргу митного органу слід залишити без задоволення, а постанову суду- без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Дніпровської митниці Держмитслужби Романенко І.М. залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 472 Митного кодексу України, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко