Справа №156/1214/20
Провадження №3/155/32/21
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2021 м. Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Яремчук С.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі -КУпАП),

в с т а н о в и в :

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 036522 від 02.12.2020 зазначено, що ОСОБА_1 « 02.12.2020 року близько 10 год. 30 хв. дійсно перебував в смт. Іваничі по вулиці Незалежності в приміщенні суду, де вчинив насилля в сім`ї відносно колишньої дружини, а саме: голосно спілкувався та словесно ображав», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав, вказав, що домашнього насильства відносно колишньої дружини не вчиняв. Пояснив, що цього дня мала місце спільна суперечка з ним, його колишньою та цивільною дружиною з приводу надання фінансової допомоги на утримання дітей. Допомогу на дітей надає регулярно, проте перед цією подією дитина проживала півтори місяці з ним, тому вважав, що він витрачався на утримання дитини. Дружину не ображав, не висловлювався в її сторону нецензурно. Суперечка спершу виникла між жінками, він просив ОСОБА_2 вийти з приміщення суду. Коли в хол вийшла ОСОБА_3 , суперечка тривала із нею.

Свідок ОСОБА_4 повідомила, що є цивільною дружиною ОСОБА_1 . Підтвердила той факт, що між нею та колишньою дружиною ОСОБА_2 в цей день дійсно виник конфлікт. ОСОБА_1 просив їх вийти зі суду і не позоритись. Образ чи погроз на адресу ОСОБА_2 з боку ОСОБА_1 не було.

Потерпіла ОСОБА_2 у письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи та в засіданні суду зазначила, що 02.12.2020 близько 10 год. 35 хв. в приміщення Іваничівського райсуду прийшов її колишній чоловік гр. ОСОБА_1 із своєю співмешканкою та почав кричати, що «я його «задовбала» вимогами з приводу фінансової допомоги для двох спільних дітей». Зазначила, що не проживає із колишнім чоловіком півтора роки і протягом цього часу чоловік завжди справно фінансово допомагав, тому в суд про стягнення аліментів вона не зверталась. Повідомила, що колишній чоловік висловлювався в її сторону з приводу того, що вона погана мама і що діти хочуть жити з ним.

Свідок ОСОБА_3 повідомила суду, що перебувала на своєму робочому місці і почула сварку. Вийшла із кабінету і побачила ОСОБА_1 із цивільною дружиною та ОСОБА_2 . Сварка тривала між жінками, вона просила покинути приміщення суду. Тоді сварка почалась між нею та ОСОБА_1 . Він погано відкликався про свою колишню дружину, говорив, що вона погана мама.

Свідок ОСОБА_5 повідомив, що перебував на другому поверсі, коли почув гамір. Спустився у хол суду і був свідком сварки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . ОСОБА_1 говорив про те, що його колишня дружина погана мама. Про образи чи погрози в бік колишньої дружини від ОСОБА_1 не чув.

У письмових поясненнях свідок ОСОБА_6 зазначає, що з кабінету почув, що у холі Іваничівського районного суду сваряться. Коли вийшов, то побачив знайомого ОСОБА_1 з незнайомою йому жінкою. Вони «хуліганили у громадському місці та пробували прорватись через турникет. Усі співробітники пробували втихомирити ОСОБА_1 ».

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, свідків, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з огляду на таке.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`зку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення особою домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Зі змісту даної статті випливає, що протиправні дії особи повинні нести фізичний, психологічний чи економічний характер, а їх результатом має настання шкоди психічному або фізичному здоров`ю іншої особи.

Об`єктивна сторона ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини у формі умислу.

Матеріали справи не містять доказів наявності в діях ОСОБА_1 ознак домашнього насильства.

Домашнє насильство передбачає домінування кривдника над постраждалою особою.

Суду не надано жодних доказів настання фізичної чи психологічної шкоди у ОСОБА_2 .

В даному випадку має місце сімейний конфлікт, який виник через виховання та утримання дітей.

Крім того, суд враховує, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні визнавальні пояснення особи, яка притягається до адмінвідповідальності. Відповідно її винуватість має бути доведена у встановленному законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Оскільки вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення, відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофеєва проти Росії» (рішення від 30.05.13 р., заява № 36 673/04) у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист.

За відсутності належних та допустимих доказів провини особи, суд дійшов висновку про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247 ч.1 п.1, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області С.М. Яремчук