Провадження № 33/4820/327/21
Справа № 686/4282/21 Головуючий в 1-й інстанції Данькова С. О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Барчук В. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2021 року м.Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 16 березня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 16 березня 2021 року

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_2 08.02.2021 року о 01 год. 45 хв. в м.Хмельницькому по вул. Пр.Миру, 65 керував транспортним засобом «Hyundai Grandeur», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя), при цьому від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду від 16 березня 2021 року, а провадження в справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду першої інстанції незаконною, винесеною із порушенням норм процесуального і матеріального права.

Вказує, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, у розмові з працівниками поліції висловив незгоду з підозрою працівника поліції про стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується незгодою ОСОБА_3 у протоколі про адміністративне правопорушення. Працівниками поліції було порушено порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, в ньому не зазначено, що водію пропонувалось пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів; не зазначено, що водій відмовився від проходження огляду на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я. У матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; водія не відстороняли від керування транспортним засобом.

Суд першої інстанції розглянув справу поверхнево і формально, не допитавши свідків в судовому засіданні. Про час та місце належним чином повідомлений не був. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18№349377, апелянту було повідомлено, що розгляд справи відбудеться у Хмельницькому міськрайонному суді 22.023.2021, але 22.02.2021 справа не розглядалась, і про розгляд повідомлено не було. Про засідання 16.03.2021 апелянт повідомлений не був. Про рішення стало відомо лише 08.04.2021 з Єдиного реєстру судових рішень.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови, а апеляційну скаргу визнати такою, що задоволенню не підлягає за таких підстав.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при наведених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом були в повній мірі з`ясовані всі обставини, які відповідно до положень ст.280 КУпАП підлягають з`ясуванню, а також були досліджені надані докази та оцінені судом у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №349377 від 08.02.2021, що у вказаний день о 01 год. 45 хв. в м.Хмельницькому по вул. Пр.Миру, 65 керував транспортним засобом «Hyundai Grandeur», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується:

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в присутності яких ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

- наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, за допомогою якого було зафіксовано факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Твердження апелянта, що було порушено право на захист, оскільки суд прийняв рішення за його відсутності, перевірені судом.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особі, яка притягається до адміністративної відповідності ОСОБА_2 була надана можливість захищати в повному обсязі права передбачені КУпАП для осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, однак, в судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, а тому право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не порушується.

Щодо тверджень апелянта про відсутність в матеріалах справи направлення для проходження медичного огляду, то вони жодним чином не спростовують правильність висновку судді щодо винуватості ОСОБА_2 в порушенні п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться, як це передбачено розділом ІІІ Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735, лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, яким, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями, встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Вказане свідчить про те, що водій транспортного засобу, в даному випадку ОСОБА_2 , у разі виявлення ознак наркотичного сп`яніння, повинен був пройти огляд на стан такого сп`яніння не на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а у спеціальному медичному закладі, відповідно до положень, передбачених Інструкцією від 09.11.2015 № 1452/735.

З огляду на вищенаведене, посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що поліцейським було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки вони повністю спростовуються наявними у справі доказами, які були оцінені суддею відповідно до вимог ст. 252 КУпАП на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що судом не було допитано свідків, оскільки згідно ст.251 КУпАП фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, містяться також в поясненнях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, ОСОБА_2 не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладено на ОСОБА_2 згідно санкції ч.1 ст.130 КУпАП, є безальтернативним, і відповідає вимогам ст.33 КУпАП щодо врахування характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника та інших обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення.

За таких обставин, враховуючи цілу низку матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_2 в порушенні п.2.5 ПДР України, постанова судді є законною і справедливою і підстав для її скасування немає.

З врахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 16 березня 2021 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду В.М. Барчук