Справа № 617/761/21
Провадження № 3/617/184/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 року Вовчанський районний суд Харківської області у складі судді Глоби М.М., розглянувши у залі суду у м. Вовчанську Харківської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ153496 від 19.05.2021 року ОСОБА_1 14.05.2021 року о 08 год. 40 хв. перебуваючи у приміщенні комунальної установи Вовчанський спеціальний будинокінтернат по вул. Ветеринарна, 19 в м. Вовчанську Харківської області висловлювалася брудною лайкою, поводила себе агресивно, на зауваження не реагувала, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, суд критично ставиться до матеріалів, складених поліцейським ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області та направлених на розгляд суду виходячи з наступного.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП настає у разі вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зазначається суть вчиненого правопорушення, прізвища та адреси потерпілих, якщо вони є.

Так, у протоколі серія ВАБ153496 від 19.05.2021 року не зазначено, що дії ОСОБА_1 14.05.2021 року о 08 год. 40 хв. порушували громадський порядок і спокій громадян.

Таким чином, вказаний протокол про адміністративне правопорушення слід визнати складеним з порушення вимог ст. 256 КУпАП, в зв`язку з чим його не можна вважати доказом вини ОСОБА_1 .

Згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерел права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права із за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксера де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а також, що порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаними Конвенцією про захист прав і основоположних свобод 1950 року, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстроковим судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

У справі «Малофєєва проти Росії» ЄСПЛ серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд з власної ініціативи позбавлений можливості формулювати склад правопорушення.

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Вказані недоліки заважають своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності із законом, виявленню причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушення, запобіганню правопорушенню, вихованню громадянина у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, справа підлягає поверненню до ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області на доопрацювання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 277, 278 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, повернутидо відділу поліції № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя -