Справа 682/880/21
Провадження № 3/682/397/2021
ПОСТАНОВА

06 травня 2021 року суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Шевчук В.В., розглянувши у м. Славута матеріали справи, які надійшли від відділення поліції № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 , непрацюючим, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу, 05.04.2021 о 14 год. 10 хв. гр. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: м. Славута, вул. Князів Сангушків 93, чим порушив правила самоізоляції, а саме самовільно залишив місце самоізоляції, чим порушив пп.3 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 зі змінами, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП зазначає, що доказами по справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, ч.1 ст.44-3КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до пп. 3 п. 3 Постанови КМУ № 1236, з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється «жовтий» рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації.

Згідно з положеннями ст.31 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», обсервації та самоізоляції підлягають особи, які підпадають під критерії, визначені в рішенні про встановлення карантину.

Відповідно до пунктів 20, 21, 22, 23, 24, 25 Постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», самоізоляції підлягають: особи з підозрою на інфікування або з підтвердженим діагнозом захворювання на COVID-19 у легкій формі за умови, що особа не потребує госпіталізації. До системи вноситься інформація про осіб, які потребують самоізоляції: лікуючим лікарем-про осіб, щодо яких є підозра на інфікування, або осіб, які хворіють на COVID-19 та не потребують госпіталізації, про перелік осіб, які мали контакт з пацієнтом із підтвердженим випадком COVID-19. За погодженням з лікуючим лікарем або працівниками державних установ Міністерства охорони здоров`я епідеміологічного профілю особа, яка потребує самоізоляції, вносить до системи інформацію, передбачену підпунктами 1-8 пункту 24 цієї Постанови, самостійно через мобільний додаток. Лікуючий лікар визначає на підставі галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я строк самоізоляції хворого на COVID-19 або особи з підозрою на інфікування COVID-19. Строк самоізоляції становить14 днів для осіб, які: мали контакт із хворим на COVID-19, крім осіб, які під час виконання службових обов`язків використовували засоби індивідуального захисту відповідно до рекомендацій щодо їх застосування, з моменту контакту із хворим; здійснили перетин державного кордону та проходять самоізоляцію з використанням системи через мобільний додаток, з моменту перетину державного кордону. Зобов`язання щодо самоізоляції припиняється автоматично після закінчення строку самоізоляції або з інших підстав, установлених цією Постановою. Установлений строк самоізоляції може бути змінено відповідно до галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я особами, визначеними абзацами третім - п`ятим пункту 21 цієї Постанови. У разі здійснення особою самоізоляції до системи вноситься інформація про: 1) прізвище, ім`я, по батькові особи; 2) стать; 3) дату народження; 4) визначене особою місце самоізоляції (у разі ненадання особою відомостей про місце самоізоляції місцем самоізоляції вважається зареєстроване місце проживання особи); 5) зареєстроване місце проживання особи; 6) засоби зв`язку (номер телефону); 7) місце роботи, заклад освіти із зазначенням їх адрес; 8) наявність можливості забезпечення піклування про особу іншими особами; 9) стан здоров`я (зокрема про перебіг хвороби COVID-19, результати досліджень за методом полімеразної ланцюгової реакції, про госпіталізацію особи); 10) контактних осіб (за наявності); 11) строк самоізоляції.

Лікуючий лікар вносить до системи інформацію про пацієнтів, у яких підтверджено випадок COVID-19 та які не потребують госпіталізації, а також формує перелік контактних осіб за інформацією, наданою хворими.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що посадовими особами, які складали протокол, до адмінматеріалу не додано докази, які б підтвердили винуватість ОСОБА_1 у порушенні правил самоізоляції, зокрема які б свідчили, що ОСОБА_1 входить до переліку осіб, що підлягають самоізоляції, також відсутні докази того, що останній взяв на себе зобов`язання щодо самоізоляції, що він повідомлений про відповідальність за порушення режиму самоізоляції та надання неправдивих даних, а також відсутні відомості з Єдиного державного веб-порталу електронних послуг відносно ОСОБА_1 , які мали б бути внесені відносно нього лікуючим лікарем у разі здійснення особою самоізоляції, або інші докази на підтвердження обставин, викладених у протоколі.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення матеріалів справи про адміністративне правопорушення до Відділення поліції № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області для належного оформлення та виконання вимог постанови суду.

Керуючись ст.ст. 122-2, 245, 256, 278 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Справу про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, повернути до Відділення поліції № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області для належного оформлення та виконання вимог постанови суду.

Постанова остаточна та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Шевчук В. В.