П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/317/21

25 березня 2021 року смт.Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Битківський Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР №131270 від 05 березня 2021 року, ОСОБА_1 05 березня 2021 року об 11 год 45 хв в смт. Богородчани по вул. Шевченка, на території, на якій установлено червоний рівень епідемічної небезпеки, порушив правила щодо карантину людей, а саме: здійснив перевезення пасажирів транспортним засобом Volkswagen T4, д.н.з. НОМЕР_1 , в кількості 7 осіб, чим порушив вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2021 року № 104 та вимоги п.2.1 протоколу №6 регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій від 23 лютого 2021 року.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав. Зазначив, що 05 березня 2021 року зупинився на зупинці громадського транспорту, що в смт. Богородчани по вул. Шевченка аби підвезти у м. Івано-Франківськ знайомих йогоо товариша, оскільки рух громадського транспорту був обмежений. Дорогою у м. Івано-Франківськ, його зупинили працівники поліції і склали протокол щодо нього. Просив закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з підстав, викладених у письмовому клопотанні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. При цьому суд приймає вмотивовану постанову тільки в межах викладених уповноваженою посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення та обсягу доказів, наявних в матеріалах справи.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Частина 1 статті 44-3 КУпАП відноситься до бланкетних норм права, тобто її диспозиція не встановлює певних правил поведінки, а передбачає відповідальність за порушення правил поведінки та заборон, що встановлюються іншими нормативно-правовими актами, в даному випадку Постановою КМУ "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 09 грудня 2020 року № 1236 зі змінами та доповненнями.

Відповідно п.3 п.п.8 до Постанови КМУ від 17 лютого 2021 року № 104 з 24 лютого 2021 року на території України на період дії карантину заборонялось здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Згідно протоколу №6 позачергового засідання регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій від 23 лютого 2021 року з метою недопущення подальшого поширення на території областей гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 призупинити регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньо обласні маршрути), приміському залізничному сполученні, міському автомобільному та електротранспорті у міському сполученні, крім перевезень легковими автомобілями, кількість пасажирів, включаючи водія, в яких не більше п`яти осіб без урахування осіб віком до 14 років.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення інкримінованого правопорушення. Не встановлено, в якому саме режимі ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів, яка кількість місць для сидіння передбачена технічною характеристикою транспортного засобу Volkswagen T4, д.н.з. НОМЕР_1 , відсутні пояснення свідків, які знаходились в автомобілі та були очевидцями події. Відеоматеріали долучені до протоколу підтверджують факт зупинки транспортного засобу та візуальний огляд салону поліцейським. Водночас, встановлена норма стосовно права на перевезенням п"яти осіб без урахування осіб віком до 14 років зобов"язувала інспектора встановити віковий склад пасажирів, що дало би змогу спростувати чи підтвердити пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні про те, що серед пасажирів були підлітки, вік яких не складав 14 років. Сам по собі опис адміністративного правопорушення в протоколі не може бути належним доказом вчинення особою порушення, як і відеозапис, що міститься в матеріалах справи, з якого неможливо визначити точну кількість пасажирів транспортного засобу, місць для сидіння, характеристики транспортного засобу, а також неможливо визначити вік пасажирів.

З огляду на викладене залишились неспростованими пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а протокол про адміністративне правопорушення серії ГР №131270 від 05 березня 2021 року, рапорт інспектора поліції та відеозапис з боді-камери поліцейського не доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. Будь-яких інших належних доказів, на основі яких у визначеному законом порядку можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, до матеріалів справи не долучено.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Обов`язок щодо надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 7, 9, 247, 251, 283, 284, КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М. Битківський