490/2754/21 від14.05.2021
н/п 3/490/1751/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2021 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Тішко Д.А., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши справу про притягнення

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, помічника начальника відділу з правової роботи Миколаївського зонального відділу Військової служби правопорядку, номер облікової картки платника податків не відомий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 06.04.2021 року близько 02год 50хв., керуючи транспортним засобом Audi A4, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Веселинівська в районі будинку №82 в м. Миколаєві, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, звужені зіниці, які не реагують на світло, на запропоновану вимогу проїхати до медичного закладу водій погодився. В той же час, згідно висновку КНП «МОЦПЗ» МОР №411 від 06.04.2021 ОСОБА_1 відмовився здати біологічний матеріал для виявлення стану наркотичного сп`яніння, посилаючись на відсутність фізіологічного бажання, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав та суду пояснив, що він близько 20год 45хв приїхав разом зі своєю знайомою на автомобільну заправку «Глуско» випити кави, де він пробув близько 5 годин. О 02 год. ночі він сходив в туалет та вирушив додому, однак був зупинений працівниками поліції, у яких виникли сумніви в тому чи перебуває він в стані наркотичного сп`яніння, де було йому запропоновано проїхати в лікарню та здати аналізи на стан наркотичного сп`яніння, на що він погодився. Коли вони приїхали до лікарні, йому запропонували пройти аналіз на стан наркотичного сп`яніння, однак він не мав фізіологічного бажання. Він пробув в лікарні в присутності працівників поліції близько однієї години, фізіологічного бажання в нього не настало, після чого на нього склали протокол про відмову здавати біологічне середовище, з чим він категорично не згоден. При цьому у стані наркотичного сп`яніння не перебував, а підозри у поліцеських щодо нього виникли через його погане самопочуття, яке пов`язане із отриманням вакцини від СОVID-19. Також пояснив, що після складення протоколу пройшов профілактичний наркологічний огляд, який не виявив ознак наркотичного сп`яніння. Крім того, долучив до матеріалів справи письмові документи, які характеризують його особу та містять відомості про проходження військової служби.

Вислухавши пояснення правопорушника, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що в справі достатньо матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно п. 2.5.Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже об`єктивна сторона зазначеного правопорушення, полягає у відмові водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, передбачає умисну форму вини.

Порядок фіксації вказаного порушення закріплений у Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015р. № 1452/735.

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно дост.266 КУпАП.

Відповідно до п. п. 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі- Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище правопорушення підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а саме даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції №411 від 06.04.2021 року, відповідно дл якого ОСОБА_1 був оглянутий лікарем наркологом ОСОБА_2 згідно якого заключний діагноз встановити неможливо в зв`язку з відмовою здачі біологічного середовища посилаючись на відсутність фізіологічного бажання. ОСОБА_1 поставив підпис в графі про ознайомлення з результатами огляду, відеофайлами запису з нагрудної камери поліцейського, що містяться на DVD-R диску.

Із відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Audi A4, номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції за не працюючу підсвітку заднього номерного знаку. На відео вбачається, що в присутності працівників поліції, які разом з ОСОБА_1 перебувають в приміщенні МОЦПЗ МОР лікар-нарколог ОСОБА_2 , неодноразово пропонує надати зразки біологічного середовища (відеозапис із 02 год. 53 хв. по 02 год. 54 хв.) на, що ОСОБА_1 вказує, що не має змоги надати біологічні зразки, хоча при цьому не вчиняє жодних з дій запропонованих лікарем (випити води, зробити масаж нирок, здійснити фізичні вправи), вказуючи, що не має змоги. Працівники поліції в друге пропонують ОСОБА_1 здати біологічне середовище (відеозапис із 02 год. 58 хв. по 02 год. 59 хв.) ОСОБА_1 заходить в приміщення для здачі біологічного середовища, стоїть, та виходить тим самим демонструє небажання здавати біологічного середовища. В подальшому лікарі та працівники поліції роз`яснюють наслідки відмови від здачі біологічного середовища, та в третє пропонують здати аналіз, на що ОСОБА_1 вказує, що не має фізіологічного бажання.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу де лікарями було запропоновано здати біологічне середовище для виявлення чи не перебуває ОСОБА_1 , в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 своєю поведінкою демонструє своє не бажання проходити аналіз на стан наркотичного сп`яніння, вказуючи на відсутність фізіологічного бажання, ухиляється від аналізу, про що було зафіксовано у висновку №411 від 06.04.2021 року лікарем наркологом ОСОБА_2 в присутності двох працівників поліції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Суддя розцінює мотиви відмови від проходження наркологічного огляду у формі нібито відсутності фізіологічної можливості як один із способів ухилення від його здійснення.

Щодо проходження ОСОБА_1 профілактичного наркологічний огляду про що ним було отримано сертифікат №2738 від 06.04.2021 року, то зазначений документ не спростовує обставини вчинення адміністративного правопорушення, так як не встановлює наявність стану наркотичного сп`яніння, а визначає відсутність наркологічних протипоказань до виконання обов`язків військовослужбовця за контрактом. До того ж зазначений огляд здійснено без присутності співробітників поліції.

Інші надані ОСОБА_1 характеризуючі відомості та документи щодо проходження військової служби жодним чином не впливають на предмет доказування у цій категорії справ.

Таким чином, приходжу до висновку, що своїми неправомірними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

З урахуванням наведеного вище вважаю, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати стягнення за вчинення зазначеного вище адміністративного правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. та позбавлення права керування всіма видами механічних транспортних засобів строком на один рік.

На підставі викладеного, керуючись ст. 283, п.1 ч. 1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцяти тисяч) гривень, що підлягає перерахуванню до місцевого бюджету Центрального району на розрахунковий рахунок № UA0014001, Миколаївське ГУК/ Миколаївської обл./21081300 код отримувача 37992030, МФО: 899998,

а також позбавлення права керування всіма видами механічних транспортних засобів строком один рік.

На підставі ст. 40 - 1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_3 в рахунок сплати судового збору у провадженні по цій справі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн., що підлягає перерахуванню до Миколаїв.ГУК/Централ.р-н/22030101, на розрахунковий рахунок №UA0014483, код отримувача: 37992030, банк Казначейство України (ЕАП), кодкласифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанову протягом десяти днів з її дня винесення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, чи її захисником.

Штраф має бути сплачений протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії постанови. В разі несплати штрафу в зазначений термін у добровільному порядку, постанову буде звернуто до примусового виконання та стягнуто: штраф у подвійному розмірі і витрати виконавчого провадження.

Суддя Тішко Д.А.