Справа № 130/934/21
Провадження № 33/801/412/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Заярний А. М.
Доповідач: Якименко М. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 000 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 10 років з конфіскацією транспортного засобу, та стягнуто судовий збір в розмірі 454,00 гривень на користь держави.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. Вважає, що суд допустив порушення норм процесуального права, не повно з`ясував усі обставини справи, не дав належної оцінки доказам.

В судове засідання в суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Приймаючи до уваги те, що неявка правопорушника в судове засідання не перешкоджає апеляційному розгляду, суддя вирішила розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін, з огляду на таке.

Згідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь цього вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 099245 від 03.04.2021 о 12 год. 40 хв., який є одним із доказів у справі, водій ОСОБА_1 , 03.04.2021 о 12 год. 30 хв. по вул. Шкільній в м. Жмеринка керував моторолером «Хонда Діо», з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: блідість шкіри обличчі, помутніння очей та відсутність слини в порожнині рота. Від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, що підтверджується особистим підписом правопорушника (а.с.1).

При цьому ОСОБА_1 керував моторолером «Хонда Діо», який незареєстрований, без захисного мотошолома та будучи позбавлений права керування транспортним засобом, за що постановою 03.04.2021 було накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмір 20 400 гривень за ч.4 ст. 126 КУпАП, копія якої знаходиться в матеріалах справи (а.с. 2).

Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП є правильними і узгоджуються з дослідженими судом доказами, а саме з:

- протоколом про адміністративне правопорушення, з даним протоколом скаржник був ознайомлений, згоден, про що свідчить його підпис (а.с. 1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де було зазначено про відмову правопорушника від його проходження, в якому скаржник власноручно вказав, що відмовляється від огляду (а.с. 3);

-направленням на огляд водія на стан сп`яніння в медичний заклад - наркологічний центр м. Вінниця (а.с. 4);

- поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які засвідчили факт відмови скаржника (а.с.5-6);

- розпискою, з якої вбачається, що ОСОБА_4 отримала моторолер та зобов`язалася не допускати правопорушника до керування ним (а.с. 7);

- копіями постанов про притягнення ОСОБА_1 двічі протягом року до відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП, які набули законної сили (а.с. 10-12).

Сукупність зазначених вище доказів підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Докази узгоджуються між собою, відображають реальний перебіг події, підтверджують факт відмови правопорушника від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

До суду першої інстанції скаржник надав довідку від 05.04.2021, в якій зазначено, що ОСОБА_1 самостійно звернувся в лікарню КПП «Жмеринська ЦРЛ» для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто після двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Згідно висновку ознак вживання наркотичних засобів не виявлено (а.с. 27).

Суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги результат, наданий правопорушником, оскільки він здобутий з порушенням порядку, визначеного Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року та порушенням вимог ст. 266 КУпАП, тому вважається недійсним.

Наявність довідки не впливає на склад адміністративного правопорушення, не вказує на відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, саме за відмову у проходженні огляду.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, в даному випадку винуватість ОСОБА_1 доводиться зібраними матеріалами по справі.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.7 даної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 (зі змінами), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 будь-яких зауважень до змісту протоколу про адміністративне правопорушення не подавав.

Будь-яких порушень законодавства під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою обов`язкове скасування постанови суду, суддею апеляційного суду не встановлено.

З даним протоколом скаржник погодився, тобто з ним був згоден, про що свідчить його підпис.

Враховуючи наведене, працівниками поліції було дотримано порядок огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння відповідно до вимог Інструкції.

В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, правопорушник власноручно вказав, що відмовляється від проходження огляду.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що скаржник не заперечує і визнає факт його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

За таких обставин, оскільки за змістом ч. 3 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні.

Тому має місце доведення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Доказів, які б підтверджували невинуватість скаржника, не надано.

Відтак, доводи у апеляційній скарзі щодо порушення працівниками поліції порядку огляду на стан сп`яніння відповідно до вимог Інструкції та те, що судом неповно встановлено та досліджено всі обставини справи, є безпідставними, оскільки не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Доводи скаржника про те, що працівники поліції при оформлені протоколу не долучили до матеріалів справи інструкцію до експрес-тесту Sniper-5 та даний експрес тест не є спеціальним технічним засобом вимірювальної техніки, не заслуговують на увагу, оскільки огляд на стан сп`яніння працівниками поліції не проводився через відмову скаржника.

Вказані доводи не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, з огляду на те, що його вина безспірно доведена наявними в матеріалах справи доказами, які узгоджуються між собою.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції пропонували йому пройти обстеження тільки на місці зупинки, не приймаються суддею до уваги, оскільки спростовуються направленням, відповідно до якого працівники поліції пропонували пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі - наркологічному центрі м. Вінниця.

Крім того, належних та допустимих доказів в підтвердження неправомірності в діях працівників поліції ОСОБА_1 також не надав до суду першої інстанції, і до апеляційного суду.

Доводи ОСОБА_1 , що суд першої інстанції проігнорував постанови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області та Київського апеляційного суду, які скаржник долучив до клопотання про закриття провадження у справі, суддя вважає непоґрунтованими та не вважає такими, що дають правові підстави для скасування постанови суду, адже розцінюються суддею, як намагання правопорушника уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та такими, що не впливають на правильність ухваленого судом рішення та склад адміністративного правопорушення.

Також суддя апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи скаржника, що суд першої інстанції припустився спрощеного підходу при розгляді справи. Суд першої інстанції під час розгляду справи дотримувався вимог статті 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, серед - іншого: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Суд дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що працівники поліції в протоколі зазначили ознаки наркотичного сп`яніння, які відповідно до Інструкції не є ознаками наркотичного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки дана обставина не впливає на наявність складу адміністративного правопорушення.

Крім того вказані доводи не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.5 ПДР і не свідчать про невідповідність складеного щодо ОСОБА_1 протоколу вимогам ст. 256 КУпАП

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що матеріалами справи підтверджено факт відмови ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки.

Висновки суду про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, є правильними.

Оскільки водій ОСОБА_1 за наявності ознак наркотичного сп`яніння, як особа яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, тому в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.3 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП настає саме після встановлення факту відмови особи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, доводи в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі за відсутності в діях заявника складу правопорушення суд вважає безпідставними та не знаходить підстав для їх задоволення.

Інші доводи, на які посилається скаржник, зводяться до незгоди з постановленим судовим рішенням, не спростовують висновків суду та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанцій норм процесуального права, яке могло призвести до неправильного вирішення справи.

Суддя вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст.279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для її вирішення, судом з наведенням відповідних мотивів встановлено, правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 КУпАП, прийнято до уваги те, що ОСОБА_1 двічі вчинив те саме правопорушення протягом року, своїми діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху.

З огляду на вказане апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Якименко