запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/45/21Головуючий у 1-й інстанції Галущенко Ю.А.
Єдиний унікальний №336/6426/20Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Неткал О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 01 грудня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Після державної реєстрації 11.04.2016 року шлюбу з громадянкою ОСОБА_2 громадянин ОСОБА_3 змінив своє прізвище « ОСОБА_4 » на прізвище « ОСОБА_5 ». Проте такі зміни до водійського посвідчення у встановленому законом порядку він не вніс. У зв`язку з чим, в протокол про адміністративне правопорушення внесено прізвище « ОСОБА_4 », а оскаржувана постанова містить подвійне прізвище правопорушника ОСОБА_6 . Оскільки ОСОБА_3 і ОСОБА_1 у справі є однією і тією ж особою, а паспорт громадянина України видано на ім`я ОСОБА_1 , то тут і надалі особу, щодо якої складено протокол серії ДПР18 №292371 від 11.10.2020 року про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП і прийнято рішення у справі, буде йменуватись ОСОБА_1 .

Згідно з постановою суду, 11.10.2020 року о 01 год. 17 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21013 номерний знак НОМЕР_1 по вул.І.Сікорського, 315, в м.Запоріжжя з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги мотивував тим, що транспортний засіб знаходився в нерухомому стані, а тому факт здійснення ним керування поліцейськими не встановлено. В справі відсутні докази, які б свідчили про здійснення ним керування транспортним засобом. Відповідно до доданого до матеріалів справи відеозапису, а також пояснень свідків, які містяться в матеріалах справи, не вбачається що він здійснював керування транспортним засобом, а отже підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП відсутні.

Поліцейські не роз`яснювали йому порядок проходження огляду на місці зупинки чи у медичному закладі.

Додані письмові пояснення свідків оформлені шляхом заповнення відповідних вільних граф і мають бланкетний характер, в довільній формі пояснення не писалися, а тому дані пояснення відібрані та написані власноруч працівниками поліції. Вказані пояснення свідків не можуть бути беззаперечними доказами вчинення правопорушення, оскільки відсутня інформація про попередження вказаних свідків про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Неткал О.О., які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №292371 від 11.10.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан алкогольного сп`янінні у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, при складанні протоколу ОСОБА_1 від надання пояснень по суті порушення підпису та отримання копії протоколу відмовився;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у водія виявлено ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів та зазначено, що огляд за допомогою Alcotest Drager 6820 не проведений у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від проходження;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.10.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 11.10.2020 року о 01 год. 30 хв. направлявся на огляд в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, проте огляд у закладі охорони здоров`я не проведений у зв`язку із відмовою останнього від проходження огляду;

- поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він транспортним засобом не керував, є необґрунтованими і повністю спростовуються поясненнями інспектора поліції Арзуманяна А.Н. наданими в суді першої інстанції, який був безпосереднім очевидцем події.

Так, допитаний в якості свідка інспектор поліції ОСОБА_9 пояснив, що 11.10.2020 року приблизно о 01.00 год. під час несення служби екіпажем патрульної поліції на перетині траси Харків - Сімферополь та вул.І.Сікорського в м.Запоріжжі був помічений та надалі зупинений автомобіль ВАЗ 21013 номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_1 . Автомобіль було зупинено, оскільки він у темний час доби рухався в бік міста з технічними недоліками системи освітлення. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , який передав для перевірки посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль, із салону автомобіля було відчутно сильний запах алкоголю, у водія мова була незв`язна, хода хитка, тому йому запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки приладом Драгер, на що той погодився, переконуючи, що алкоголю не вживав.

Коли на місце зупинки інший екіпаж підвіз прилад Драгер та запросили свідків, у їх присутності ОСОБА_1 почав усіма можливими заходами уникати огляду, пояснюючи, що не був за кермом, не давав чіткої відповіді на вимогу пройти огляд, що було розцінено як відмова водія від проходження огляду, попереджено про відповідальність за ст.130 КУпАП та надалі складено протокол. Через обмеження заряду боді-камери відеозаписом фіксували ключовий момент відмови у присутності свідка від проходження огляду на стан сп`яніння.

Свідок ОСОБА_9 переконаний, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21013 номерний знак НОМЕР_1 по вул.І.Сікорського, 315 в м.Запоріжжі з явними ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки спостерігав автомобіль у русі до зупинки, після подання команди про зупинку, автомобіль з поля зору не втрачав, підійшов до водія протягом кількох секунд, водій ОСОБА_1 передав документи на автомобіль, інша особа, яка б могла бути водієм з автомобіля не виходила та місце зупинки не залишала та до автомобіля протягом часу спілкування з ОСОБА_1 не поверталася, в автомобілі, крім ОСОБА_1 знаходилась жінка на сидінні пасажира з паском безпеки.

Відеозаписом зафіксовано, що 11.10.2020 року у темний час доби працівниками поліції під час спілкування з ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими явними ознаками алкогольного сп`яніння, кілька разів, в тому числі у присутності свідків, пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі, від чого останній відмовився, поводився зухвало, на питання, хто сидів за кермом автомобіля, відповів :"Не знаю".

Зазначені докази в їх сукупності суд першої інстанції належним чином проаналізував та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Відеозапис події, що знаходиться на диску, містить достовірні дані про дії ОСОБА_1 та поліцейських на момент зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення, має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст. 251 КУпАП.

Той зміст, який міститься на диску з нагрудної камери поліцейського є достатнім для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України "Про Національну поліцію" (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

Доводи апелянта про те, що надані відеозаписи є частковими, неповними, жодним чином не спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки ніким не спростовано та не заперечується того факту, що події, які зафіксовані на наданих фрагментах запису, відбувалися в дійсності.

Вказаний відеозапис узгоджується з іншими доказами в справі, вказаними вище.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що даний протокол відповідає вимогам ст. ст.254-256 КУпАП, складений уповноваженою особою, належним чином зазначено суть адміністративного правопорушення, відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ставити під сумнів яких підстав не вбачається, встановлено, що обидва були свідками того, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що також підтверджується відеозаписом на диску з камери патрульного поліцейського, доданого до матеріалів справи, де патрульний поліцейський звертає увагу на те, що присутні свідки. Зазначені пояснення є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та сумнівів не викликають.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, було допитано свідка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яка пояснила, що дійсно автомобілем керувала інша особа на ім`я ОСОБА_10 , який залишив автомобіль на дорозі і пішов у бік автозаправки з метою розміняти гроші. Куди потім поділась ця особа вона не знає.

Суд критично ставиться до таких свідчень, оскільки ОСОБА_2 будучи дружиною ОСОБА_1 є заінтересованою особою. Тим більше, існують не спростовані протиріччя в таких поясненнях, на які звернув свою увагу суд першої інстанції, приймаючи рішення у справі. Зокрема автомобіль зупинився на вкрай незручному місці для того, щоб йти до АЗС, оскільки долати шлях необхідно через поле, або ж в обхід, роблячи значний гак. Заїзд на АЗС автомобіль проїхав. Особа на ім`я ОСОБА_10 , яка ніби то керувала автомобілем, на місце зупинки так і не повернулась. В суді першої і апеляційної інстанції ця особа також допитана так і не була. Клопотань про його допит не заявлялось. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, страховий поліс і посвідчення водія перебували у ОСОБА_1 . Не зацікавлена у справі особа ОСОБА_9 категорично заперечив факт перебування в автомобілі або поруч одразу після його зупинки третіх осіб крім ОСОБА_2 .

Що ж стосується інших доводів, наведених в апеляційній скарзі, то вони також не спростовують належності та допустимості наведених вище доказів та не містять у собі достатніх даних для висновку про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, в тому числі через його невідповідність нормам чинного законодавства, порушення яких призвело або могло призвести до неправильного застосування норм процесуального або матеріального права, як про це безпідставно зазначається в апеляційній скарзі.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я.

Вказане діяння останнього підпадає під диспозицію ч.1 ст.130 КУпАП, тобто є адміністративним правопорушенням, для ознак якого не обов`язково встановлювати факт керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Так, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, і в разі відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з наведеним відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 01 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 в цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 336/6426/20