Справа № 523/7263/21
Номер провадження 3/523/4198/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2021 р.

Суддя Суворовського районного суду м.Одеси Середа І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

08.04.2021 року о 04 год. 05 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 11193», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Чорноморського козацтва, буд. 40, в м. Одеса, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та за допомогою газоаналізатора «Drager» або у медичному закладі водій відмовився, що зафіксовано на портативний відеореєстратор №1045, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі -ПДР) , відповідальність за що передбачена ст. 130 КУпАП.

За вказаними обставинами працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18№077384 від 08.04.2021р.

В суді ОСОБА_1 не визнав порушення ним ПДР та зазначив, що проїхавши перехрестя по вул. Чорноморського козацтва, буд.40 раптово зупинився, бо вийшов з ладу генератор і акумуляторна батарея. Він пішов до магазину продуктів, а згодом, повернувшись до автомобіля, побачив, що він стоїть далеко від узбіччя . В цей час під`їхала патрульна машина . Для того, щоб прибрати автомобіль з проїзної частини, почав штовхати його, упершись в стійку руками, при цьому він не сідав за кермо. Поліцейські почали з`ясовувати, чи не вживав він алкоголь, на що їх повідомляв, що не вживав . Від проходження огляду відмовився, бо на той час це була червона зона та автомобілем не керував. Поліцейськими порушено вимоги до оформлення матеріалів, не зупинено двох свідків. Після складення протоколу було вилучено лише водійське посвідчення. Автомобіль залишився на дорозі, забрав його на наступний день, поставив новий акумулятор. Відмовився від підпису в протоколі, однак його текст поліцейський зачитав. Відеозапис про керування ним автомобілем так і не було представлено.

Адвокат Самборський О.П. зазначив про відсутність доказу про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, водію не було запропоновано проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, відеозйомка є епізодичною та не містить інформації щодо всіх обставин зафіксованого правопорушення, а фіксує лише формальну відмову ОСОБА_1 від проведення огляду на стан сп`яніння у відсутності свідків. З огляду на допущені порушення під час складання документів, вказав на відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, тому просив провадження у справі закрити.

Заслухавши ОСОБА_1 та його адвоката, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддею встановлено, що обставини правопорушення підтверджуються зібраними в порядку ст. 251 КУпАП доказами, а саме актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано факт відмови водія від проходження відповідного огляду, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху від 08.04.2021р., а також відеозаписом події.

Як вбачається з відеозапису ОСОБА_1 було роз`яснено в чому полягали ознаки алкогольного сп`яніння та неодноразово запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як за допомогою технічного засобу так і проїхати до медичного закладу. На пропозицію поліцейського було отримано від нього категоричну відмову з посиланням на те, що він не керував транспортним засобом, а лише котив авто не присаджуючись за кермо. На відео ним також було наголошено, що він автомобілем не керував, а був інший водій. Також водієм було повідомлено, що він випив алкогольний напій - пиво.

В письмових поясненнях наданих до суду ОСОБА_1 , ще зазначав, що від керування його не було відсторонено, після складення протоколу він повернувся до магазину, де чекав свого родича, який відбуксував автомобіль додому.

Необхідно звернути увагу на те, що в суді ОСОБА_1 підтвердив керування транспортним засобом до вимушеної зупинки, і наступне штовхання до узбіччя. Автомобіль він забрав на наступний день, коли поставив новий акумулятор.

Згідно з вимогами ст.23 ЦПК України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, згідно зазначеної норми, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є завершеним складом адміністративного правопорушення та є достатньою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 р., № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як передбачено положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з нормами п.1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Верховний Суд в постанові від 20 лютого 2019 року №404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в простірі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Пунктом 1.10 ПДР, передбачено, що транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

При цьому, тимчасова несправність свідчить лише про певний технічний стан цього транспортного засобу (ВС/ККС № 751/11193/16 від 20.06.2019).

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Оцінивши усі надані докази в сукупності, суддя дійшла висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом, як до аварійної зупинки так і в момент переміщення транспортного засобу з проїжджої частини ближче до узбіччя, чим привів в рух транспортний засіб.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» (набрав чинності 17.03.2021 року), зокрема, внесено відповідні зміни до санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Приймаючи до уваги характер та обставини скоєння інкримінованого правопорушення, ступінь вини, суддя дійшла висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 454 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 40-1, 130, 249, 268, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

За вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Cтягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя