№ 536/1839/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі головучого судді Даніліної Жанни Олександрівни, за участю секретаря Таран І. О., прокурора Ульванської М.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кременчук адміністративний матеріал, який надійшов з Управління стратегічних розслідувань у Полтавській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 21 грудня 2005 року Глобинським РВ УМВС в Полтавській області, РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №395 складеного 19 жовтня 2021 року оперуповноваженим Управління стратегічних розслідувань у Полтавській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України майором поліції Павловим С. В., громадянин ОСОБА_1 припинивши 26 листопада 2020 року повноваження директора Комунального підприємства «Комунсервіс» (далі - КП «Комунсервіс») Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, являючись суб`єктом, на якого поширюються норми Закону Україну «Про запобігання корупції» несвоєчасно 30 серпня 2021 року о 18 год. 19 хв., без поважних причин, подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування типу «перед звільненням», чим порушив вимоги частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор Ульванська М. В. убачаючи в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважала необхідним накласти на нього стягнення у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у несвоєчасному поданні декларації визнав, просив призначити стягнення в мінімальному розмірі штрафу, передбаченого санкцією статті.

Вислухавши прокурора, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

За змістом статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення органом (посадовою особою) оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до матеріалів справи розпорядженням виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області №31-ос від 06 червня 2017 року призначено ОСОБА_1 07 червня 2017 року на посаду директора комунального підприємства Піщанської сільської ради «Комунсервіс» на умовах контракту.

Розпорядженням виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області №99-ос від 26 листопада 2020 року звільнено ОСОБА_1 з посади директора КП «Комунсервіс» Піщанської сільської ради з 26 листопада 2020 року за угодою сторін згідно пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України.

Згідно статуту КП Піщанської сільської ради «Комунсервіс» директор підприємства здійснює оперативне керівництво всією поточною діяльністю підприємства, подає на затвердження проекти програм і планів, передбачених статутом, без довіреності діє від імені підприємства, представляє його інтереси, видає довіреності, накази та інше.

Таким чином директор підприємства є посадовою особою юридичної особи публічного права на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

У письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що у період з 07 червня 2017 року по 26 листопада 2020 року працював на посаді директора КП «Комунсервіс» Піщанської сільської ради, у його обов`язки входило загальне керівництво підприємством та інше відповідно до посадової інструкції. У вказаний період на стаціонарному лікуванні не перебував. Також вказав, що з вимогами та обмеженнями, встановленими Законом України «Про запобігання корупції», під час здійснення службових обов`язків, був ознайомлений. Декларацію типу «перед звільненням» повинен був подати до 24 грудня 2020 року, проте фактично подав із запізненням 30 серпня 2021 року, у зв`язку з тим, що був заклопотаний власними справами та сімейними обставинами. Вину повністю визнає.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, члени Ради Національного банку України (крім Голови Національного банку України), особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі.

Суб`єктами декларування - є особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини 1 статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Положеннями частини 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 10 червня 2016 року №3 (у редакції наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 12 грудня 2019 року N 168/19), декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах "а", "в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону.

Така декларація охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах "а", "в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону.

Отже, ОСОБА_1 припинив повноваження директора КП «Комунсервіс» Піщанської сільської ради 26 листопада 2020 року, а тому останнім днем подачі декларації типу «перед звільненням» є 24 грудня 2020 року.

Проте, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, який був обізнаним, щодо обов`язку, способу та терміну подачі такого типу декларації як «перед звільненням», за відсутності поважних причин, у порушення частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», подав відповідну декларацію лише 30 серпня 2021 року, що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до якого встановлено дату і час подачі ОСОБА_1 .

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, вчинив дії, які містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме несвоєчасно подав, без поважних причин, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування типу «перед звільненням».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, в межах санкції закону за вчинене ним правопорушення.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 401, 172-6, 283, 284, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454,00 грн.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, а у разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у сумі 1 700,00 грн.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з моменту винесення постанови.

СуддяЖанна Олександрівна Даніліна