Справа № 204/8662/20
Провадження № 3/204/91/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Приваліхіна А.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає у кв. АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 001622 від 15 грудня 2020 року, ОСОБА_1 , 12 вересня 2020 року об 23 годині 00 хвилин, рухаючись по пр. Б. Хмельницького, біля електроопори № 42 у м. Дніпрі, у темну пору доби переходив проїзну частину за межами пішохідного переходу не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21013, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а пішоходу ОСОБА_1 завдано тілесні ушкодження. Своїми діями пішохід ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 4.4., 4.7, 4.14 (а) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходжу наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Нормою ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею ст. 124 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність учасників дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням дорожньо-транспортної пригоди.

У п. 26 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 4.4 Правил дорожнього руху, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості пішоходи, які рухаються проїзною частиною чи узбіччям, повинні виділити себе, а за можливості мати на зовнішньому одязі світлоповертальні елементи, для своєчасного їх виявлення іншими учасниками дорожнього руху.

Відповідно до пункту 4.7 Правил дорожнього руху, пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.

Відповідно до пункту 4.14 Правил дорожнього руху, пішоходам забороняється:

а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху;

б) раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши фактичні обставини справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, що передбачено ст. 124 КУпАП, доведена та повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

-обставинами, що викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення серії ДПР18 № 001622 від 15 грудня 2020 року;

-копією висновку судового експерта ДНДЕКЦ МВС України Юрчука А.В. № 19/104-9/2/1213/1214 від 04 листопада 2020 року, відповідно до якого в діях водія автомобіля ВАЗ 21013 ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР, які з технічної точки зору могли б знаходитися у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди;

-постановою слідчого СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області Редики В. про закриття кримінального провадження № 0001703 від 30 листопада 2020 року з якої вбачається, що при даному механізмі, дії пішохода ОСОБА_1 не відповідали вимогам розділу 4 ПДР, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди;

-копією витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0001703 від 13 вересня 2020 року;

-копією рапорту слідчого СВ ДВПР ГУ НП в Дніпропетровській області Редьки В. від 12 вересня 2020 року;

-копією протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12 вересня 2020 року;

-копією схеми до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12 вересня 2020 року;

-копією протоколу про допит свідка ОСОБА_2 від 14 вересня 2020 року;

Таким чином, зазначені докази є належними, допустимими, чіткими та достатніми, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про що зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» та можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», про що вказано у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України».

При призначенні адміністративного стягнення, враховую характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь вини правопорушника, обставини, які пом`якшують покарання та які обтяжують покарання, його майновий стан та інші вимоги ст. ст. 33-35 КУпАП.

При накладенні стягнення, керуючись ст. 33 КУпАП, вважаю, що обставини правопорушення і його наслідки вказують на те, що стягнення на правопорушника повинно бути накладене у виді штрафу на користь держави, яке відповідно до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника, в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33-36, 40-1, 124, 283-285 КУпАП, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь Держави у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму у 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом 10 днів зо дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя А.І. Приваліхіна