Справа № 347/1464/21
Провадження № 33/4808/732/21
Категорія ст.122-4 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М. І.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, передбаченого ст.122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. ( три тисячі чотириста гривень), також стягнуто судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп., -

в с т а н о в и в:

Судом першої інстанції встановлено, що 19.07.2021 року о 13.09. год. в м. Косів по вул. Хмельницького Івано-Франківської області ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом HONDA P10, б/н покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

Вказує на те, що до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено належні та допустимі докази, які могли б підтвердити факт вчинення ним правопорушення, а саме не долучено жодних доказів в підтвердження факту ДТП, план схеми чи інших доказів.

Своєї провини апелянт не визнав, бажав надати відповідні докази в судовому засіданні суду першої інстанції, про що зазначив в поданому клопотанні про відкладення розгляду справи у зв`язку із захворюванням. Однак, судом не було взято до уваги подане клопотання і розглянув справу за його відсутності, чим позбавлено його права брати участь в судовому засіданні та надати пояснення і докази у справі.

Вважає, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права та позбавлено його права на захист.

Апелянт звертає увагу на те, що відносно нього працівниками поліції були складені три протоколи про адміністративні правопорушення за ст.122-4, КУпАП, ст.124 КУпАП та ч.4 ст.130 КУпАП, які поступили на розгляд до одного судді і в порушення вимог ч.2 ст.36 КУпАП не об`єднані в одне провадження.

Апелянт зазначає, що викладені у протоколі відомості не відповідають дійсності.

Апелянт звертає увагу на те, що він перебуває на диспансерному обліку в психоневрологічному диспансері Косівської рай поліклініки, про що долучено до матеріалів справи відповідну довідку. На момент ймовірного вчиненого правопорушення через розлади психіки й поведінки він не міг усвідомлювати свої дії або керувати ними, а тому він не підлягає адміністративній відповідальності, що судом не було враховано при прийнятті рішення у справі.

Апелянт зазначив, що із постановою суду він ознайомився тільки 26.10.2021 року, що призвело до подання ним клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Оскільки, обставини, які викладені в протоколі не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст.122-4, просить постанову суду скасувати і зарити провадження у справі.

До початку розгляду справи в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подав заяву, в якій просив розгляд справи призначений в апеляційному суді на 26.11.2021 року провести без його участі у зв`язку із станом здоров`я.

При ухваленні рішення у справі просить взяти до уваги постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 04.11.2021 року, згідно якої провадження у адміністративній справі відносно нього за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ст.122-4 КУпАП. Доводи в апеляції підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. До поданої заяви апелянт долучив копію постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 04.11.2021 року.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанову суду першої інстанції необхідно скасувати із закриттям провадження у справі, виходячи з наступного.

Так, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції за наявності даних про те, що він належним чином повідомлений про розгляд справи та наявності клопотання про відкладення розгляду справи безпідставно розглянув справу без його участі, чим порушив його право на захист.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

До матеріалів справи долучено клопотання ОСОБА_1 , яке свідчить про те, що він у встановленому законом прядку був повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції на 13.10.2021 року, однак у зв`язку з тим, що перебував на амбулаторному лікуванні та не міг з`явитись в судове засідання, а довідку медичної установи зобов`язувався надати в наступне судове засідання та просив суд перенести розгляд справи.

Зі змісту мотивувальної частини суду першої інстанції вбачається, що суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутністю правопорушника, оскільки останній в судові засідання на 20.09.2021 року та 13.10.2021 року не з`явився, подав суду клопотання про відкладення слуханням справи в зв`язку із перебуванням його на амбулаторному лікуванні.

Суд вважав , зо ОСОБА_1 належно повідомлений про розгляд справи, підтвердженням чого є повідомлення про вручення судової повістки. Крім того, суд зазначив, що оголошення про розгляд справ містяться на офіційному WEB - сайті судової влади, Косівського районного суду Івано-Франківської області, що дає особі можливість дізнатися про список справ призначених до судового розгляду.

При вирішенні цього питання, апеляційний суд враховує, що суд першої інстанції за наявності клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи був зобов`язаний відкласти розгляд справи на інший день з метою забезпечення права правопорушника на участь у судовому засіданні.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.122-4 КУпАП поступили на розгляд до Косівського районного суду 27.07.2021 року, розгляд якої судом було призначено на 22.09.2021 року, в судове засідання яке ОСОБА_1 не з`явився. Повторно розгляд справи було призначено на 13.10.2021 року.

13.10.2021 року Косівський районним судом ухвалено постанову суду про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.122-4 КУпАП, рішення прийнято за відсутності правопорушника та за наявності поданого ним клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із його лікуванням (а.с.9а).

Апеляційний суд вважає, що вищевказані обставини та процесуальна поведінка ОСОБА_1 протягом розгляду справи в суді першої інстанції не давали суду правових підстав для розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Цих вимог Закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП, не дотримався.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.122-4 КУпАП підставою адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою є залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Мотивуючи своє рішення щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, суд першої інстанції зазначив вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №231649 від 19.07.2021 року відповідно до якого ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 19.07.2021 року о 13.09. год. в м. Косів по вул. Хмельницького Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом HONDA P10, б/н покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний (а.с.1), письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.2).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що у діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

Проте, аналіз цих доказів судом апеляційної інстанції, свідчить про недотримання судом першої інстанції положень ст.ст.251, 252 КУпАП, які регламентують загальний порядок оцінки доказів органом, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Поклавши ці докази в основу свого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не врахував, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що місцевий суд не дотримався цих приписів закону, оскільки належним чином не дослідив докази вини особи.

За змістом ст.122-4 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають водії транспортних засобів та інші учасники дорожнього руху, які на порушення встановлених правил залишили місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить достатніх даних, які свідчать про вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП, оскільки в ньому тільки міститься формулювання висунутого обвинувачення і відсутні дані, які підтверджують фактичні обставини вчиненого правопорушення.

Так, протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою інспектором СРПП Косівського РВП старшим лейтенантом поліції Веселовським Н.Я. із заповненням всіх передбачених граф протоколу та у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395.

В протоколі не зазначено свідків чи потерпілих. Вказано про долучення до протоколу пояснення, копії протоколу, копії постанови.

ОСОБА_1 були роз`яснені його права у відповідності до вимог ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України та повідомлено про розгляд справи у Косівському районному суді, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1

Посвідчення водія у ОСОБА_1 не було вилучено працівником поліції та тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

Зі змістом протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений під підпис.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №231649 від 19.07.2021 року, ОСОБА_1 звинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП , а саме в тому, що 19.07.2021 року о 13.09 год. в м. Косів по вул. Хмельницького, керуючи транспортним засобом Хонда Д10, без номерів державної реєстрації, покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.10а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

При цьому, у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення не вказані обставини дорожньо-транспортної пригоди та не зазначено до якої дорожньо-транспортної пригоди був причетний ОСОБА_1 .

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено пояснення ОСОБА_2 (а.с.2), відповідно до яких 19.07.2021 року о 13.09 год. вона рухалась транспортним засобом Форд Сієра, по вул.. Хмельницького в м. Косів водій транспортного засобу Хонда Д10 виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення із її транспортним засобом, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Після цього водій залишив свій транспортний засіб та дорозі та покинув місце ДТП. Вона здійснила повідомлення на лінію 102. Працівники поліції здійснювали заходи щодо розшуку водія тра6спортного засобу Хонда Д10, яким виявився ОСОБА_1 , який розпивав алкоголь, а саме пиво та вказав, що вживав алкоголь після ДТП.

Разом з тим, суд першої інстанції безпідставно послався на вищевказані показання свідка ОСОБА_3 , оскільки в порушення вимог безпосередності дослідження доказів, вищевказаний свідок не допитувалась у судовому засіданні.

До матеріалів справи долучено копії протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушення, передбаченого ст.130 ч.4 КУпАП, а саме за вживання алкогольних напоїв після ДТП за його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння (а.с.3) та протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, яким ОСОБА_1 звинувачувався у вчиненні ДТП за його участю (а.с.5).

Окрім того, до матеріалів справи долучено копію постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 19.07.2021 року, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу за керування ним транспортним засобом без права керувати таким транспортним засобом, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.126 КУпАП. (а.с.4).

У відповідності до долученої апелянтом копії постанови судді Івано-Франківського апеляційного суду від 04.11.2021 року, якою постанову Косівського районного суду від 13.10.2021 року про притягнення ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП скасовано і провадження у справі закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

В мотивувальній частині постанови апеляційного суду, суд прийшов до висновку, що розгляд справи судом першої інстанції без участі ОСОБА_1 є порушенням його права на захист, оскільки суд необґрунтовано відхилив його клопотання про відкладення справи через його перебування на лікуванні.

Окрім того, апеляційний суд вважав, що постанова суду не може залишатися в силі, оскільки судом не наведено переконливі докази вини правопорушника на підставі протоколу про правопорушення і письмового пояснення потерпілої.

Апеляційним судом зазначено, що протокол містить лише фіксацію пред`явленого правопорушнику звинувачення, а тому немає доказової сили, а посилаючись на письмові пояснення потерпілої є порушенням принципу безпосередності дослідження судом доказів, оскільки суд повинен був допитати потерпілу в суді.

За встановлених порушень, апеляційний суд прийшов до висновку, що постанова суду підлягала скасуванню і, враховуючи те, що на момент розгляду справи в апеляційній інстанції закінчився 3-місячний строк давності, передбачений ст. 38 КУпАП, то провадження у справ слід підлягало закриттю на підставі ст. 247 п.1 КУпАП. Постанова апеляційного суду від 04.11.2021 року є остаточною і оскарженню не підлягає.

Таким чином, вищевказаним рішенням апеляційного суду повністю скасовано рішення суду першої інстанції та закрито провадження по справі у зв`язку із закінченням строку накладання адміністративного стягнення.

Разом з тим, вищевказаним рішення, яке має преюдиціальне значення, не встановлені обставини дорожньо-транспортної пригоди та не визначено причетність до неї транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Відсутність даних про дорожньо-транспортну пригоду не дозволяє суду встановити її обставини та прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, яке полягає у залишенні водієм місця дорожньо-транспортної пригоди.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння та наявність в діянні цієї особи протиправності.

Виходячи з положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти Росії» , «Карелін проти Росії», суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги, що у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність його вини у вчиненні правопорушення.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що діючий КУпАП не містить правових підстав для закриття провадження у зв`язку із недоведеністю вини у вчиненні правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв