Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2021 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду - Полюхович О.І.,

з участю:

секретаря судового засідання Шутюк С.Ю., Міщук Л.А.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Коробки М.А.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

представника Сиськової О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника Коробки М.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 24 березня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 24 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 55 годин громадських робіт.

ОСОБА_1 інкримінується те, що він 31 грудня 2020 року о 22 год. 45 хв. в м. Рівне на вул. Директорії, 5, з хуліганських мотивів порізав колеса на автомобілі марки «Volkswagen Tiguan», номерний знак НОМЕР_1 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.173 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 інкримінується те, що він 07 січня 2021 року о 00 год. 07 хв. в м. Рівне на вул. Директорії, 5, з хуліганських мотивів порізав заднє праве колесо на автомобілі марки «Volkswagen Tiguan», номерний знак НОМЕР_1 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.173 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Коробка М.А. просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вказує, що рішення суду першої інстанції є незаконним, прийнятим з порушенням матеріального та процесуального права. Висновок суду, щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованим та не відповідає фактичним обставинам справи.

ОСОБА_3 також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова винесена відносно ОСОБА_1 24 березня 2021 року (а.с.79).

Копію постанови суду захисник Коробка М.А. отримав 02 квітня 2021 року (довідковий лист)

Апеляційна скарга подана 05 квітня 2021 року (а.с.84).

Оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

В поданому заперечені на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4 вважає, що під час розгляду справи дотримано вимоги щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, проаналізовано наявні у справі докази, а висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у правопорушенні, передбаченого ст.173 КУпАП є обґрунтованим.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Коробки М.А. на підтримання апеляційної скарги, думку потерпілої ОСОБА_2 та її представника Сиськову О.Л. про залишення постанови суду без змін, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення « поза розумним сумнівом » ( рішення ЄСзПЛ « Авшар проти Туреччини » ). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом » ( рішення від 18 січня 1978 року у справі « Ірландія проти Сполученого Королівства » ( Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Дані вимоги закону судом першої інстанції порушені.

Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає вчинення особою дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок.

До поняття «інші подібні дії» слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах тощо.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 надала пояснення, що

ОСОБА_1 з мотивів нанесення особистої образи 31 грудня 2020 року та 07 січня 2021 року пошкодив колеса її автомобіля.

ОСОБА_1 надав пояснення, що він з ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 2014 року по 2016 рік. В 2015 році у них народилася спільна дитина ОСОБА_5 . Вказав, що на протязі тривалого часу в зв`язку із розлученням та у зв`язку із виникненням питань, щодо виховання дитини відбуваються конфліктні ситуації із ОСОБА_2 . Наголосив на тому, що 31 грудня 2020 року о 22 год. 45 хв. в м. Рівне на вул. Директорії, 5, не перебував. Зазначив, що 07 січня 2021 року ОСОБА_2 не відповідала на його дзвінки, а тому він, щоб привернути її увагу вдарив по колесу автомобіля марки «Volkswagen Tiguan», номерний знак НОМЕР_1 , яким користується його колишня дружина. Оскільки сигналізація не спрацювала він повернувся додому. Транспортний засіб від його дій пошкоджений не був та наміру такого у нього теж не було.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина доведена відеозаписами з камери, яка встановлена на будинку АДРЕСА_1 .

Із відеозапису датованим 31 грудня 2020 року неможливо встановити факт, що на ньому зображено саме ОСОБА_1 . Відео знято в темну пору доби, а автомобіль знаходиться на значній відстані.

У відповідності до відеозапису датованим 07 січня 2021 року вбачається, що на ньому зображено ОСОБА_1 , який декілька разів вдарив по колесу автомобіля. Разом з тим, після дій ОСОБА_1 шина автомобіля не змінила своїх початкових розмірів, на ній відсутнє пошкодження. Таких змін колесо не зазнало при подальшому перегляді відео, яке триває 40 хв.

Згідно виписки на лінію «102» слідує, що виклик в поліцію надійшов 07 січня 2021 року о 14 год. 04 хв. Зі слів заявниці - ОСОБА_2 на її автомобілі «Volkswagen Tiguan», номерний знак НОМЕР_1 пошкоджено колесо (а.с.52).

Будь-якої фіксації факту пошкодження майна матеріали справи не містять.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції таких доказів також надано не було.

Покликання на доведеність вини ОСОБА_1 лише протоколами про адміністративні правопорушення та поясненнями ОСОБА_2 є необґрунтованим.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з викладеного та з огляду на диспозицію ст.173 КУпАП

ОСОБА_1 в досліджуваній ситуації «поза розумним сумнівом» не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вчинення інкримінованих правопорушень.

На підставі викладеного в діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративних правопорушень, через що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП

На підставі наведеного та керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 24 березня 2021 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а справу провадження закрити за відсутність в діях особи події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду О.І. Полюхович