Провадження № 33/4820/690/21
Категорія: ст.124 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Бачук К.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Фільварочної О.Б., розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Стягнуто на користь держави 454 грн судового збору.

За постановою судді, ОСОБА_1 14 серпня 2021 року о 07 год 30 хв на автомобільній дорозі М09 Тернопіль - Львів - Рава-Руська 12 км +250 м, керуючи транспортним засобом «Toyota C-HR», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п.п.2.3Б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, була не уважною, не стежила за дорожньою обстановкою та її зміною, не дотрималася бокового інтервалу при випередженні, в результаті чого відбулося зіткнення з транспортним засобом «Neoplan N316 SHD» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 29 жовтня 2021 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо неї закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Уважала, що зазначена постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що грубо порушує її процесуальні та матеріальні права, оскільки судом першої інстанції допущено неповне з`ясування фактичних обставин у справі та не витребувані і не досліджено докази, які мають важливе значення для правильного вирішення справи.

Зазначала, що постанова суду першої інстанції мотивована тим, що її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП доведена матеріалами справи та встановлена в судовому засіданні.

Однак, на її думку, зазначене повністю суперечить матеріалам справи та наявним доказам.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено схему ДТП, на якій не позначено місце зіткнення транспортних засобів, а лише позначено два автомобілі на узбіччі. Протокол огляду місця ДТП в матеріалах справи відсутній.

Звертала увагу на те, що ст.62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Окрім того, з її пояснень слідує, що вона як водій дотримувалася Правил дорожнього руху України та вживала всіх можливих заходів задля уникнення ДТП, натомість інший водій грубо порушив Правила дорожнього руху України, що й призвело до зіткнення транспортних засобів.

Так, з матеріалів справи слідує, що ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в доданих матеріалах не зазначено будь-яких відомостей та доказів її вини як водія, а саме протокол та схема вчинення ДТП складені з грубими порушеннями, що унеможливлює встановити ні місце зіткнення транспортних засобів, ні реальні обставини вчинення ДТП, ні факт вини в її діях.

Стверджувала, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу (ч.2 ст.251 КУпАП). В порушення цієї норми закону судом першої інстанції не було спрямовано матеріали справи на доопрацювання.

Тому її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП жодним доказом, які наявні в матеріалах справи, не доводиться та є невстановленою.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Фільварочну О.Б., яка заперечила проти апеляційної скарги; приходжу до висновку про таке.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримався.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Правила Дорожнього руху України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України - п.п.1.1.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими - п.п.1.3.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених судом першої інстанції доказів:

-показаннями самої ОСОБА_1 про те, що вона дійсно у вказаний час та місці рухалася на автомобілі «Toyota C-HR», д.н.з. НОМЕР_1 , з дозволеною швидкістю 70 км/год. Попереду неї їхав автобус «Neoplan N316 SHD», д.н.з. НОМЕР_2 , який постійно з`їжджав на праве узбіччя дороги і з-під коліс якого постійно летіло каміння та потрапляло на лобове скло керованого нею автомобіля. Коли згідно розмітки було дозволено маневр «обгін», а автобус у черговий раз занесло на праве узбіччя дороги, вона, ввімкнувши лівий поворот почала маневр «обгін». Коли вона майже випередила автобус та закінчувала маневр, автобус несподівано різко пришвидшив рух та лівим переднім бампером почав виштовхувати її автомобіль на смугу зустрічного руху. Помітивши, що автобус пришвидшив рух, вона одразу натиснула на гальма, зупинила автомобіль та ввімкнула аварійну сигналізацію.

Аналогічні пояснення надала і свідок ОСОБА_3 , яка була пасажиром в автомобілі «Toyota C-HR».

Потерпілий ОСОБА_2 у суді першої інстанції заявляв, що 18 серпня 2021 року близько 07 год 30 хв, керуючи автобусом «Neoplan N316 SHD», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався автомобільною дорогою М09 Тернопіль - Львів - Рава-Руська в напрямку з міста Тернополя до міста Львова. При наближенні до села Озерна (Зборівського району) на підйомі дорога мала дві смуги руху в попутному напрямку та одну - в зустрічному. Зустрічні транспортні потоки були розділені суцільною лінією дорожньої розмітки, транспортні потоки попутного напрямку - переривчастою. Він перелаштувався у ліву смугу, та, продовжуючи рухатись нею, відчув удар. У ліве дзеркало заднього виду бачив, що автомобіль «Toyota C-HR», д.н.з. НОМЕР_1 , випереджав його, перетнувши суцільну лінію розмітки, та, повертаючись у смугу у напрямку руху до міста Львова (на якій перебував керований ним автобус), переднім правим колесом вдарив по задньому лівому колесу його транспортного засобу «Neoplan N316 SHD». Реагуючи на дорожнього обстановку, він почав зміщуватись праворуч у межах своєї смуги. Але в подальшому автомобіль «Toyota C-HR», не гальмуючи, продовжив рух, чим надалі спричинив протяжний удар у районі розташування лівих багажників та лівого бамперу, переднього колеса автобуса.

Уважаю, що пояснення ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 щодо обставин, за яких мала місце ДТП, та її наслідки узгоджуються з доданою схемою місця ДТП від 14 серпня 2021 року; фотознімками, на яких відображені механічні пошкодження транспортних засобів; відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №200107 від 14 серпня 2021 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції прийшов до вмотивованого висновку, що встановлені фактичні обставини, за яких мала місце ДТП, у даному випадку дають підстави вважати, що ОСОБА_1 під час руху транспортним засобом зобов`язана була забезпечити умови відповідно до вимог, передбачених Правилами дорожнього руху України, а саме п.п.2.3 Б, 12.1, 13.1 вказаних Правил.

Однак, на порушення вимог даних правил ОСОБА_1 не забезпечила безпеки дорожнього руху, не відреагувала належним чином на зміну дорожньої обстановки, не дотрималася безпечної дистанції та безпечного інтервалу, в результаті чого відбулося зіткнення.

Тому в її діях є ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Також дані факти узгоджуються з місцем ДТП, а це смуга руху транспортного засобу «Neoplan N316 SHD», наявними пошкодженнями в обох транспортних засобів.

Указане підтверджується наведеними належними, достовірними та допустимими доказами.

Доводи ОСОБА_1 є необґрунтованими.

Відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не є визначальним за фактом самого правопорушення.

У письмових поясненнях від 14 серпня 2021 року ОСОБА_1 зазначала, що за населеним пунктом перетнула роздільну лінію та розпочала обгін транспортного засобу «Neoplan N316 SHD», після чого почула удар з правого боку. На її думку, водій транспортного засобу «Neoplan N316 SHD» мав надати їй перевагу для завершення саме маневру обгону.

Окрім того, відповідно до п.1.4 Правил дорожнього руху України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

З цього приводу будь-яких належних, достовірних та допустимих доказів на спростування встановлених у справі фактичних обставин не надано.

Не встановлено таких доказів судом апеляційної інстанції.

Твердження ОСОБА_1 слід визнати непослідовними та належним чином не вмотивованими.

Необхідно дійти висновку про те, що причиною даної ДТП стало порушення саме ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, немає.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 спростовуються належними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказами, з яких чітко вбачається факт ДТП, характером і черговістю дій обох учасників руху.

За таких обставин приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є доведеною.

У даному випадку порушень норм законодавства не встановлено.

Доказами відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Суд першої інстанції оцінив сукупність доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та на підставі сукупності обставин справи прийняв законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Переконливих доводів у апеляційній скарзі чи в судовому засіданні апеляційного суду, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови і закриття провадження у справі, не встановлено.

Інших доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, не надано.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не допущено.

Відтак, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП залишити без змін, а її апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.