ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/3877/21

провадження № 3/0285/2407/21

29 листопада 2021 року м. Новоград- Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Сусловець М.Г., за участі секретаря Гром Л.В., в присутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Радзивіла В.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , непрацюючої, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)

УСТАНОВИВ:

11.07.2021 о 01 год. 25 хв. ОСОБА_1 на автодорозі М06 Київ-Чоп 235км. +700м. керувала автомобілем Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, різки зміни забарвлення кольору обличчя, поведінка, що не відповідає ситуації. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest та в закладі охорони здоров`я відмовилася у присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що не відмовлялася від проходження огляду. Зупинили працівники поліції та попросили пройти огляд. Вона два рази дихала в трубку, попросили дихнути третій раз, але не було трубки і змушені були чекати екіпаж. Відмовилась чекати, тому що запізнювалась на автобус.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснили, що не чекали екіпаж, тому що запізнювались на автобус.

Дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

На переконання суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю та беззаперечно підтверджується дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 530346 від 11.07.2021 (а.с. 5);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно яких 11.07.2021 о 01 год. 25 хв. на автодорозі М06 Київ-Чоп 235км. +700м. водій транспортного засобу Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я (а.с. 6, 7);

- розпискою ОСОБА_6 про зобов`язання доставити транспортний засіб Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_2 за місцем проживання власника: АДРЕСА_1 (а.с. 8);

- рапортом інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Житомирській області Олійника І.О. (а.с. 9);

- відеозаписом (а.с. 11).

Суд не приймає поясненя ОСОБА_1 як доказ її невинуватості щодо того, що вона не відмовлялася від проходження огляду, поспішала на автобус і тому не стала чекати екіпаж, який мав привезти спеціальні технічні засоби та те, що драгер показав 0% проміле, оскільки ці пояснення спростовуються сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні та, на думку суду, давалися з метою уникнути адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства , зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Дослідивши адміністративний матеріал та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_7 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення суддя враховує всі обставини справи в їх сукупності, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини справи.

Суд приходить до висновку, що у даному конкретному випадку застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, буде достатнім та необхідним для здійснення виховного впливу на порушника та виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1, ч. 4 ст. 283 КУпАП судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. ст. 33-35, ч. 1 ст. 130, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором.

Суддя: