Номер провадження 33/816/508/21 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 481 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про порушення митних правил № 592/12942/21 за апеляційною скаргою представника Сумської митниці ДМС України БИКОВА Д. О. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 20.10.2021, якою

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

представника Сумської митниці ДМС України Фідірко Я. С.,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі представник Сумської митниці ДМС України БИКОВ Д. О. просить скасувати постанову судді, визнати ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 486 МК, та накласти на нього стягнення в межах санкції ч. 6 ст. 481 МК (в ред. ЗУ № 2612-VIII від 08.11.2018). Представник митниці не оскаржуючи фактичні обставини справи та правильність юридичної кваліфікації дій ОСОБА_3 , вважає висновки судді суду першої інстанції щодо необхідності застосування стягнення у виді штрафу у розмірах, передбачених ст. 481 МК (в ред. ЗУ від 13.03.2012), безпідставними.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 20.10.2021 ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК, та нього накладене на нього стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) на користь держави судовий збір у сумі 454 грн.

Згідно постанови, 06.09.2021 о 07:59 на митному посту «Бачівськ» Сумської митниці ДФС під час проведення митного контролю легкового автомобіля «MERCEDES SPRINTER 319», р. н. НОМЕР_1 та внесення інформації до центральної бази даних в АСМО «Інспектор» про пасажирів, відбулось спрацювання орієнтування у відношенні ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), який згідно наявної інформації в АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби ввіз на митну територію України через Одеську митницю в режимі «тимчасового ввезення до 1 року» 21.03.2017 автомобіль марки «RENAULT MEGANE», р. н. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 . При перетині кордону ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) надав зобов`язання вивезти автомобіль за межі митної території України у строк, визначений п. 1 ст. 380 МК, але дане зобов`язання порушив, оскільки станом на 06.09.2021 автомобіль марки «RENAULT MEGANE», р. н. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 не було вивезено за межі митної території України, тим самим було допущено перевищення терміну тимчасового ввезення більше ніж 30 діб.

Будучи відповідно ст. 526 МК, ст. 277-2 і 294 КУпАП, своєчасно сповіщеними в установленому законом порядку про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) в судове засідання 22.11.2021 не з`явився і будь-яких клопотань, у тому числі і про відкладення розгляду справи, від нього не надходило, а тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд справи без його участі.

Відповідно ч. 1 ст. 486 МК, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, а згідно ч. 2 цієї статті провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у ст. 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням. Провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення (ст. 487 МК).

Розглянувши протокол про порушення митних правил № 0112/80500/21 від 06.09.2021 і ухваливши рішення про винність ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК, суддя суду першої інстанції дійшла висновку про необхідність застосування санкції ст. 481 МК (в ред. ЗУ від 13.03.2012).

Висновки судді суду першої інстанції про винність ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК, за обставин, викладених у постанові, в апеляційній скарзі представника Сумської митниці ДМС України не оскаржуються, а тому апеляційний суд на підставі ч. 8 ст. 294 КУпАП здійснює перегляд судового рішення виключно в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції щодо необхідності застосування відносно ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) санкції ст. 481 МК (в ред. ЗУ від 13.03.2012) є необґрунтованими та не відповідають як фактичним обставинам справи, так і положенням норм МК щодо ввезення т/з на митну територію України, а доводи апеляційної скарги представника митниці в цій частині заслуговують на увагу.

Зокрема, відповідальність за перевищення встановленого строку тимчасового ввезення товарів, у тому числі т/з особистого користування на митну територію України, передбачена ст. 481 МК. З моменту набрання чинності зміст ст. 481 МК (в ред. ЗУ від 13.03.2012) становив три частини, кожна з яких визначала окремий склад порушення митних правил, зокрема ч. 3 встановлювалась відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України більше ніж на 10 діб.

22.08.2019 набрали чинності зміни до МК (ЗУ № 2612-VIII від 08.11.2018) щодо ввезення т/з на митну територію України і ст. 481 МК викладена в новій редакції, ч. 6 якої передбачено відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення т/з особистого користування на митну територію України більше ніж на 30 діб, а так само втрата цих т/з, у тому числі їх розкомплектування.

Фактично ст. 481 МК з 13.03.2012 і до 21.08.2019 включно мала одну редакцію Закону, а з 22.08.2019 іншу, яка і є чинною до теперішнього часу.

ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) через Одеську митницю в режимі «тимчасового ввезення до 1 року» 21.03.2017 ввіз на територію України автомобіль марки «RENAULT MEGANE», р. н. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , надавши при цьому зобов`язання вивезти автомобіль у строк, визначений ч. 1 ст. 380 МК. Строк тимчасового ввезення автомобіля ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) порушив, оскільки станом 06.09.2021 о 07:59 на митному посту «Бачівськ» Сумської митниці ДФС під час проведення митного контролю легкового автомобіля «MERCEDES SPRINTER 319», р. н. НОМЕР_1 було виявлено, що останній «RENAULT MEGANE», р. н. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 за межі митної території України так і не вивіз.

Таким чином, ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) вчинив порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК (в ред. ЗУ № 2612-VIII від 08.11.2018), оскільки починаючи з 22.08.2019 (дати набрання законної сили змін до ст. 481 МК) перевищив встановлений ч. 1 ст. 380 МК річний строк тимчасового ввезення т/з особистого користування на митну територію України більше ніж на 30 діб.

Факт вчинення порушення митних правил об`єктивно підтверджується доказами у справі, а саме: протоколом про порушення митних правил; інформацією ЄАІС ДМС України про порушення митних правил, згідно яких ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) 21.03.2017 ввіз на територію України автомобіль марки «RENAULT MEGANE», р. н. НОМЕР_2 ; довідкою, згідно якої «RENAULT MEGANE», р. н. НОМЕР_2 станом на 20.10.2021 не розмитнений.

Відповідно ч. 1 ст. 495 МК, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді тощо.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічній, повній й неупередженій перевірці всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Таким чином, рішення судді суду першої інстанції відносно ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) про застосування зворотної дії закону у часі є незаконним, необґрунтованими та належним чином не умотивованим.

Так, безперервна бездіяльність ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) щодо не вивезення т/з у визначений ч. 1 ст. 380 МК строк не була припинена останнім та продовжила існувати у період часу як до, так і після викладення ч. 6 ст. 481 МК (в ред. ЗУ № 2612-VIII від 08.11.2018), тобто носила триваючий характер. Незважаючи на прийняття та набрання чинності законом, який диференціював порушення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України і посилив відповідальність в залежності від строку, ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) до часу складення протоколу 06.09.2021 своє зобов`язання так і не виконав (при цьому до відповідних органів у разі неможливості виконати свої зобов`язання також не звертався), а оскільки до моменту виявлення правопорушення пройшло більше 30 діб, то вчинена ним бездіяльність підпадає під ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК (в ред. ЗУ № 2612-VIII від 08.11.2018), враховуючи, що в матеріалах справи відсутня об`єктивна інформація про втрату т/з чи його розкомплектування на території України.

Оскільки вчинене ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) порушення митних правил є триваючим і вважається закінченим з моменту його виявлення, тому дії останнього мають кваліфікуватися за ч. 6 ст. 481 МК саме в тій редакції, яка діяла на час виявлення триваючого за часом правопорушення, внаслідок чого висновки судді суду першої інстанції відносно того, що застосування в цій справи ст. 481 МК (в ред. ЗУ від 13.03.2012) щодо розміру стягнення, порушує закріплений у ст. 58 Конституції України принцип зворотної дії закону в часі є необґрунтованими, так як вказана норма МК розповсюджується на діяння, скоєне і виявлене після набрання нею чинності (пряма дія закону в часі).

Порушення митних правил виявлене 06.09.2021, тому апеляційний суд вважає за необхідне після скасування постанови судді суду першої інстанції накласти на ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) стягнення у виді штрафу, передбачене ч. 6 ст. 481 МК, в розмірі 10000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170000 грн, а також на підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути судовий збір.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ч. 5 ст. 529, ст. 531 МК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Сумської митниці БИКОВА Д. О. задовольнити.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 20.10.2021 відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) скасувати через неправильне застосування суддею суду першої інстанції норми матеріального права та прийняти нову постанову.

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнати винним у порушенні митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що ставить 170000 грн за наступники реквізитами: (отримувач: Сумська міська ТГ/21081100, рахунок IBAN: UA0018540, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37970404, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн за наступними реквізитами: (отримувач коштів ГУК Сум. обл./Сумська міська ТГ (Апеляційний суд)/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37970404; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0018540; код класифікації доходів бюджету 22030101).

Штраф повинен бути сплачений особою, яка вчинила порушення митних правил, не пізніше 15 днів з дня вручення або надіслання їй копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніше 15 днів з дня залишення скарги (адміністративного позову) без задоволення. Сума штрафу вноситься особою, яка вчинила порушення митних правил, до державного бюджету у порядку, встановленому законодавством України.

У разі, якщо штраф не буде сплачено у вказані строки, постанова суду (судді) надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання або роботи порушника, або за місцезнаходженням його майна.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.