Справа № 462/137/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 лютого 2021 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б. М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце праці: «ЛІМО» ТМ, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 04.11.2020 року о 08.04 год. на вул. Шевченка, 91 у м. Львові, рухаючись на електросамокаті, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості для руху та здійснив наїзд на пішохода гр. ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 2.3. б, 12.1. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому завдано легких тілесних ушкоджень.

У суді ОСОБА_1 свою вину заперечив, пояснив, що 04.11.2020 року, керуючи електросамокатом, рухався по велосипедній дорожці на вул. Шевченка, 91. Рухався не перевищуючи дозволеної швидкості, вважає, що в даній ситуації винен саме потерпілий, оскільки останній несподівано вискочив перед ним на велосипедну доріжку, внаслідок чого уникнути зіткнення було неможливо. В результаті ДТП потерпілий вдарився головою об руль його електросамоката та розсік брову, хтось з очевидців події викликав ШМД, тому він дочекався приїзду бригади ШМД, яка оглянувши потерпілого забрала його з місця події в лікарню, а він поїхав на роботу.

Відповідно до п. 2.3. «б» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 12.1. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що проявилось у неуважності до дорожньої обстановки та не дотримання безпечної швидкості руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду та отримання внаслідок ДТП неповнолітнім потерпілим ОСОБА_2 легких тілесних ушкоджень.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому, його винуватість підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ № 105387 від 31.12.2020 року, поясненнями ОСОБА_2 від 25.11.2020 року та матеріалами за фактом ДТП, яка відбулась 04.11.2020 року у м. Львові на вул. Шевченка, 91, згідно рапорту слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 від 04.11.2020 року потерпілому встанволено попередній діагноз: струс головного мозку, забійна рана скроневої ділянки зліва, забій м`яких тканин брови справа.

З врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз