Справа № 156/1035/20 Провадження №33/802/68/21 Головуючий у 1 інстанції:Івасюта Л. В.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника Коренги В.А.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2020 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. судового збору.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 11 жовтня 2020 року о 07 год. 10 хв., на а-д Ковель-Нововолинськ-Жовква, 81 км, він керував транспортним засобом, марки «ВАЗ-2121» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржує його з мотивів незаконності. Стверджує, що щиро розкаюється у вчиненому, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою, на підставі ст.21 КУпАП, звільнити його від адміністративної відповідальності та передати матеріали на розгляд трудового колективу.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Коренгу В.А., які підтримали апеляцію у повному обсязі, просили скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, дані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 був присутній при розгляді справи місцевим судом (а.с.44).

Однак, під час розгляду справи в апеляційному суді захисник Коренга В.А. подав клопотання, у якому вказав, що із відповіді Служби судової охорони на його адвокатський запит № 27 від 17.12.2020 вбачається, що ОСОБА_1 перебував у Луцькому міськрайонному суді Волинської області 08 грудня 2020 року в період з 09 год. 44 хв. по 11 год. 28 хв., що підтверджується наданою копією витягу з журналу відвідувачів Луцького міськрайонного суду № 3.1.18 Т 6.

Отже, на переконання сторони захисту, з огляду на вказану відповідь, ОСОБА_1 не був присутній при розгляді справи щодо нього у місцевому суді 09 грудня 2020 року, а тому порушене його право на захист.

Проте на запит Волинського апеляційного суду від 16.02.2021 № 156/1035/20/2077/2021 Луцький міськрайонний суд Волинської області (лист від 26.02.2021 № 156/1035/20/11616/2021) відповів, що ОСОБА_1 повідомлявся про розгляд справи щодо нього на 11 год. 30 хв. 07 грудня 2020 року, проте у судове засідання не з`явився. У телефонному режимі ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи на 09 грудня 2020 року.

Як вбачається з оскаржуваної постанови місцевого суду від 09 грудня 2020 року та вищезазначеного листа Луцького міськрайонного суду Волинської області, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, була присутня при розгляді справи судом першої інстанції (а.с.44).

Також згідно відповіді №03-15/12/2021 від 26.04.2021 ОСОБА_1 був присутній при розгляді справи щодо нього 09.12.2020. Також вказаний факт підтверджується письмовими поясненнями секретаря судових засідань Мельничук Т.Ю. та старшого судового розпорядника ОСОБА_2 (а.с.76-77).

Тому, з урахуванням вищенаведених відповідей місцевого суду апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції провів розгляд справи згідно з вимогами ст.268 КУпАП у присутності ОСОБА_1 ..

Наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи та дослідженими судом доказами.

В основу прийнятого рішення суд першої інстанції поклав протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 230268 від 11.10.2020 (а.с.2).

Згідно з матеріалами справи, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складався у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які скріпили його своїми підписами (а.с.2).

Крім того, у матеріалах справи містяться письмові пояснення вказаних свідків (а.с.4).

Факт перебування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у стані алкогольного сп`яніння також підтверджується протоколом приладу «Drager Alcotest 6810», з якого вбачається, що вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 0,22 ‰ (а.с.1).

Повірка вищевказаного приладу стверджується свідоцтвом № 12-01/1804, чинне до 22.05.2021 (а.с.5).

Крім того, з відеофіксації нагрудних камер працівників поліції вбачається, що при проходженні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вміст алкоголю в крові першого становив 0,22 ‰ (час відео: 00:01:18, а.с.8).

За таких обставин, вважаю рішення суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_1 п.2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, правильними.

Так, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, місцевий суд у повній мірі дотримався вимог ст.33 КУпАП, згідно з якими при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На переконання суду апеляційної інстанції, при призначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення місцевий суд врахував дані про його особу, обставину, що пом`якшує відповідальність, щире каяття у вчиненому та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин.

При цьому апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вищезазначені обставини у їх сукупності не можуть слугувати підставою для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, оскільки керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням.

Що стосується клопотання про можливість застосування до ОСОБА_1 положень ст.21 КУпАП, то воно до задоволення не підлягає з таких підстав.

Так, застосування положень ст.21 КУпАП (в редакції на момент вчинення правопорушення) є правом, а не обов`язком суду.

Адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, є найбільш тяжким порушенням Правил дорожнього руху, яке передбачено у чинному законодавстві, а перебування водія у стані алкогольного сп`яніння несе підвищену небезпеку як для самого водія, так і для його пасажирів, пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Крім того, адміністративні стягнення, передбачені санкцією статті 130 КУпАП, з кожним роком суттєво посилюються і на даний час є безальтернативно суворими, тому підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в порядку ст.21 КУпАП апеляційний суд не вбачає.

Крім того, положеннями ст.21 КУпАП (в чинній редакції Закону № 1231-IX від 16.02.2021) передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи та особи, яка вчинила правопорушення, передбачені частинами другою - четвертою статті 126 та статтею 130, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Тому, на думку апеляційного суду, накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції, відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП, врахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи і обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на наведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстави для скасування постанови суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2020 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов