Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду - Збитковська Т.І,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Корецького районного суду Рівненської області від 22 червня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Корецького районного суду Рівненської області від 22 червня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці.

З матеріалів провадження слідує, що 20 квітня 2021 року о 22 год. 55 хв. на а/д Київ-Чоп ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, відповідно до постанови від 14.05.2018 року, винесеної Корецьким РВ ДВС ГТУЮ в Рівненській області.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною. Доводить, що 19.04.2019 року виконавче провадження щодо нього закрито, а заходи примусового виконання - скасовано. Просить постанову Корецького районного суду Рівненської області від 22 червня 2021 року скасувати, та поновити строк на апеляційне оскарження постанови від 22.06.2021 року, винесеної за його відсутності, копію якої отримано - 20.07.2021 року (а.с. 19).

Заслухавши доводи ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга - задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП є умисел на вчинення вказаного проступку.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Корецького РВ ДВС ГТУЮ в Рівненській області від 14 травня 2018 року щодо ОСОБА_1 було встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі.

До початку апеляційного розгляду ОСОБА_1 надав підтверджуючі документи, а саме - постанову про скасування заходів примусового виконання від 19.04.2019 року, з якої вбачається, що заходи примусового виконання, застосовані при виконанні виконавчого листа №2-270 від 04.03.2010 року, скасовані; довідку Корецького відділу державної виконавчої служби в Рівненському районі Рівненської області, згідно якої обмеження щодо ОСОБА_1 , а саме: тимчасові обмеження керування транспортними засобами станом на 20.04.2021 року - відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15 травня 2008 року, заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Даючи оцінку вищевказаним доказам та виходячи із змісту ст. 247 КУпАП приходжу до висновку, що за наведених обставин підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП немає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, провадження у справі необхідно закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И ЛА:

Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Корецького районного суду Рівненської області від 22 червня 2021 року відносно ОСОБА_1 - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Т.І.Збитковська