П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Логойда І.В., за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сержанта, начальника клубу військової частини НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 172-10 КпАП України,-
ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов протокол №82 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-10 КУпАП від 17.11.2021, згідно з яким 05.11.2021 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_2 був поданий рапорт за вхідним №3585 про те, що сержант військової служби за контрактом ОСОБА_3 , повинен був вибути в район виконання завдань за призначенням до 09.11.2021 року, проте вищевказаний військовослужбовець відмовився від прибуття в район виконання завдань за призначенням без поважних причин. На підставі викладеного вище, з метою встановлення обставин події, командиром військової частини НОМЕР_1 наказом №626 від 08.11.2021 року було призначено службове розслідування. В ході проведення службового розслідування були відібрані пояснення від тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_2 , сержанта ОСОБА_4 . У своїх поясненнях, наданих під час проведення службового розслідування, старший лейтенант ОСОБА_2 вказує на те, що 05.11.2021 року надійшло розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №606/А від 05.11.2021 року про те, що сержанту ОСОБА_5 убути в район виконання завдань за призначенням до 18 годин 09.11.2021 року. ОСОБА_6 дане розпорядження було доведено під особистий підпис, проте станом на 12 годин 08.11.2021 року сержант ОСОБА_3 в район виконанням завдань за призначенням не убув. Про неможливість убуття сержант ОСОБА_3 не повідомив. У своїх поясненнях, наданих під час проведення службового розслідування, сержант військової служби за контрактом ОСОБА_3 вказує на те, що він відмовився від убуття в район виконання завдань за призначенням у зв`язку з тим, що він посварився з дружиною. Неправомірні дії сержанта ОСОБА_4 полягають у відмові від виконання законних вимог командира, а саме: невиконання розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №606/А від 05.11.2021 року. На підставі вищеописаного можна зробити висновок, що своїми діями сержант ОСОБА_3 порушив вимоги: статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до якої кожний військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та Законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до якої про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові; статті 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до якої із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника; статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до якої військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Враховуючи вищевказане в діях сержанта ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-10 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - відмова від виконання законних вимог командира (начальника), в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 у судове засідання, належним чином повідомлений, не з"явився, а така поведінка правопорушника щодо свідомого ухилення від явки на виклик до суду свідчить про його ухилення від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене. Відповідно до ст. 268 КУпАП суд розглядає справу у відсутності ОСОБА_1 , оскільки належним чином повідомлений, останній в судове засідання не з`явився, докази поважності причин неявки суду не подав.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
У відповідності до положення ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ст.251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
У відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 в Україні оголошено часткову мобілізацію, з огляду на що з 17.03.2014 по теперішній час в Україні діють умови особливого періоду.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Вина гр. ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні підтверджується даними протоколу №82 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, від 17.11.2021 р., матеріалами службового розслідування з доданими до нього документами.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії гр. ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 172-10 КУпАП.
Враховуючи характер та обставини адміністративного правопорушення, характеризуючі дані особу правопорушника, суд приходить до висновку про необхідність накладення на гр. України ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» - ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

Керуючись ст.ст.172-18 ч.2, 251, 280, 283-285 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сержанта, начальника клубу військової частини НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП, і призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сержанта, начальника клубу військової частини НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь держави 454,00 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області І.В.Логойда