Провадження № 3/638/200/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Шишкін О.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділу поліції в метрополітені Головного управління національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.44-3 КУпАП, -

установив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал з Відділу поліції в метрополітені Головного управління національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03.11.2020 серія ВАБ №154915, 03.11.2020 близько 09-45 перебував у громадському транспорті на вестибюлі ст. м. «Університет» без засобу індивідуального захисту та порушив карантин.

Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення необхідно повернути на дооформлення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 278 КпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За правилами ст. 44-3 КУпАП, настає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У протоколі про адміністративне правопорушення, що надійшов до суду, не викладено суть правопорушення у відповідності до диспозиції ст.44-3 КУпАП, яка чітко визначає, що повинно бути встановлено порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України"Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Тобто, норми статті 44-3 КУпАП відсилають до інших законодавчих чи нормативних актів, або ж рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Відповідно, у протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути зазначено, які конкретно правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, передбачені Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішення органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, в даному випадку повинні були бути застосовані (з викладенням їх змісту), і які положення таких правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, були порушені.

У протоколі про адміністративне правопорушення не міститься посилання на нормативний акт, також відсутні відомості про вчинене правопорушення згідно з диспозицією статті 44-3 КУпАП з конкретизацією суті порушення у відповідності до вказаного Закону.

Крім того, адміністративний матеріал не містить жодних доказів того, що саме ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, оскільки не зрозуміло на підставі яких документів було встановлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, яке відношення має особа, зображена на фотознімку, доданого до протоколу, до вчинення зазначеного правопорушення.

Також суд звертає увагу на оформлення протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності. Так, протокол заповнений нерозбірливим почерком, з тексту якого важко зрозуміти суть правопорушення, вірно кваліфікувати дії правопорушника та прийняти обґрунтоване рішення по справі.

За змістом ст.278 КУпАП, при виявленні недоліків у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному всупереч вимогам ст.256 КУпАП, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють об`єктивний розгляд справи, особа, що провадить підготовку до розгляду справи, повертає матеріали справи відповідному органу, що порушив провадження в адміністративній справі, на дооформлення.

Верховним Судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимогст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п. 24 постанови пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачає, що «…кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення…». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «…кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку…». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ або Суд) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення, відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

При цьому, в рішенні ЄСПЛ «Карелін проти Російської Федерації» (KARELIN v. RUSSIA), заява № 926/08, остаточне від 06.03.2017р., Суд дійшов висновку, що суддя не може самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже це становитиме порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до рішення ЄСПЛ «Карелін проти Російської Федерації» така практика, коли суддя є одночасно і стороною обвинувачення, і представником судової влади чинить (i) негативний вплив на неупередженість суддів (the adverse effect on the impartiality of the trial and appeal courts); та (ii) практичну реалізацію принципу рівності і змагальності сторін.

Відповідно до статті 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Таким чином, з огляду на те, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, який порушує адміністративне провадження, і є єдиною процесуальною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, та матеріалах, долучених до нього, та для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності, та з огляду на те, що без встановлення фактичних обставин події правопорушення, а також без приведення протоколу у відповідність з вимогами статті 256 КУпАП протоколу про адміністративне правопорушення, вказаний адміністративний матеріал необхідно повернути до Відділу поліції в метрополітені Головного управління національної поліції в Харківській області для належного оформлення.

Керуючись ст. ст. 35, 44-3, 251, 256, 258 КУпАП, суддя, -

постановив:

Адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - повернути до Відділу поліції в метрополітені Головного управління національної поліції в Харківській області в Харківській області для дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В.Шишкін