Справа № 242/5546/21
Провадження № 3/242/2060/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Владимирська І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції № 3 Покровського РУП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

До Селидівського міського суду Донецької області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 798533 від 28.10.2021 року, ОСОБА_1 28.10.2021 року о 16 год. 00 хв. перебуваючи за адресою: м. Українськ, вул. Б. Хмельницького, буд. 63, в магазині «Осінь» здійснювала господарську діяльність з надання громадського харчування без сертифікату вакцинації від COVID-19, чим порушила п. 3-5 пп. 1 постанови КМУ від 20.12.2020 року зі змінами. Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій зазначила, що їй було не роз`яснено з яких підстав на неї складено протокол про адміністративне правопорушення. Вину за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП не визнає, просить розглянути справу без її участі.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, ч. 1 ст.44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами

Підпунктом 1 п.3-5 постанови КМУ №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 року, передбачено, що на території регіонів, на яких установлений «червоний» рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос і закладів громадського харчування в аеропортах.

Із аналізу вказаних нормативно-правових актів, встановлено, що дійсно у зв`язку з введенням в Україні карантину (в Донецькій області станом на 18.10.2021 року установлено «червоний» рівень епідемічної небезпеки) з метою запобігання поширенню коронавірусу СOVID-19 було прийнято обмеження, в тому числі, у прийманні відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері побутового обслуговування населення.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної, потерпілих, свідків, речовими доказами та іншими документами. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП працівником поліції до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 798533 від 28.10.2021 року долучено: пояснення ОСОБА_2 , відеодиск.

Однак, відображені в протоколі про адміністративне правопорушення ВАБ 798533 від 28.10.2021 року обставини правопорушення не підтверджуються належними та допустимим доказами, зокрема відсутні будь - які підтвердження, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, а не найманою особою.

Крім того, у вищевказаному протоколі зазначений в якості свідка ОСОБА_3 , однак письмові пояснення, які б підтверджували факт здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності з надання громадського харчування без сертифікату вакцинації від COVID-19, до матеріалів справи не долучено.

Суд також не може взяти до уваги в якості доказу пояснення ОСОБА_2 , оскільки дана особа не зазначена в якості свідка в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі положеннями Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС № 1026 від 18.12.2018, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Слід зазначити, що відеозапис, доданий на DVD-R диску до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення, суд не бере до уваги, так як він є неналежним та недопустимим доказом, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ 798533 від 28.10.2021 року, відсутнє посилання про здійснення відеофіксації адміністративного правопорушення. Крім того, у матеріалах справи відсутня інформація, що доданий до матеріалів справи відеозапис отриманий у спосіб та порядок, який передбачений Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року.

Таким чином, факти викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а суд не має права, з власної ініціативи, у будь-який спосіб збирати докази винуватості особи.

Відповідно до ст.61 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За змістом ст. 252 КУпАП та загальних норм Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За вказаних обставин,відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення суд оцінює критично, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП, не доведена та не аргументована, докази вини останньої не є переконливими, обставини, зазначені в протоколі, є суперечливими та не відповідають фактичним обставинам справи.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю доказів про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП провадженням закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скарга на постанову суду до суду апеляційної інстанції може бути подано через Селидівський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя І.М. Владимирська