Справа № 163/3070/20 Провадження №33/802/399/21 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ч. 6 ст. 481 МК України. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю представника митниці Пікалюка М.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника Яворського Б.І. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 01 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 гривні.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона, 03 лютого 2019 року через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС увезла автомобіль «Хонда», латвійський номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , в режимі тимчасового ввезення в Україну на строк до 03 лютого 2020 року, перевищила строк тимчасового ввезення цього транспортного засобу особистого користування більше ніж на 30 діб, що виявлено 15 листопада 2020 року на митному посту «Ягодин» Волинської митниці Держмитслужби, чим вчинила правопорушення, передбачене за ч.6 ст.481 МК України.

В поданій апеляційній скарзі захисник Яворський Б.І. вважає постанову судді необґрунтованою. Вказує на те, що протокол про порушення митних правил складений з грубим порушенням вимог чинного законодавства, а отже є незаконним, і не підтверджений належними доказами. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 та її захисник в судове засідання не з`явилися.

Захисник подав до апеляційного суду заяву, в якій просив апеляційний розгляд проводити за відсутності його та ОСОБА_1 .. Апеляційну скаргу підтримував та просив задовольнити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши представника митниці, який заперечив проти апеляційної скарги та просив рішення судді залишити без змін, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України відповідно до змісту протоколу № 0811/20500/20 повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил (а.с.1-4), витягом з модуля «Диспетчер зони митного контролю та Пасажирського пункту пропуску» програмного комплексу АСМО «Інспектор» (а.с.12), службовою запискою (а.с.13), а також письмовими поясненнями самої ОСОБА_1 (а.с.10-11)

Згідно з положеннями ст.103 МК України, тимчасове ввезення це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до приписів ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Вимогами ч.1 ст.460 МК України визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, … не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, обставин, що об`єктивно та відповідно до закону перешкоджали б ОСОБА_1 виконати зобов`язання реекспорту транспортного засобу, сторона захисту не навела.

Зазначене свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.6 ст.481 МК України правопорушення і відсутність підстав для звільнення її від адміністративної відповідальності.

Закон від 08.11.2018 № 2612-VIII опублікований в газеті «Голос України» 24.11.2018 і набрав чинності з наступного дня. При цьому зміни до ст.481 МК України вступали в дію через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування.

Законом від 16.05.2019 № 2725-VIII строк набрання чинності таких змін збільшено до 270 днів, тому редакція ч.6 ст.481 МК України є чинною з 22.08.2019.

Строк зворотного вивезення транспортного засобу за обставинами цієї справи збіг 03.02.2020, а з 04.02.2020 почалась бездіяльність ОСОБА_1 щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України, яка тим самим утворює триваюче правопорушення.

Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність в залежності від конкретного строку перевищення, ОСОБА_1 до часу складення протоколу своє зобов`язання не виконала і продовжувала протиправну бездіяльність.

Отже, триваюче правопорушення, вчинене ОСОБА_1 було виявлено 15 листопада 2020 року і таким чином вказана дата є моментом закінчення триваючого правопорушення.

Враховуючи доведеність вини порушника, передбачену законом санкцію та відсутність відомостей про місцезнаходження транспортного засобу, стягнення на ОСОБА_1 правильно накладено у вигляді штрафу в розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень.

Таким чином, постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Яворського Б.І. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 01 квітня 2021 року щодо ОСОБА_3 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов