Справа № 315/1399/21
Номер провадження № 3/315/554/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року м. Гуляйполе

Суддя Гуляйпільського районного суду Запорізької області Окладнікова О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , директора ПП «Ісіда», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ;

-за ч.1 ст. 41 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

07.09.2021 року з Головного управління Держпраці у Запорізькій області до Гуляйпільського районного суду Запорізької області надійшла справа з протоколом про адміністративне правопорушення № ЗП6552/135/АВ/П/ПТ від 19.08.2021 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.41 КУпАП, в якому зазначено, що ОСОБА_1 під час виконання посадових обов`язків, маючи організаційно-розпорядчі функції з 22.06.2017 року, допустила порушення законодавства про працю, а саме: під час інспекційного відвідування встановлено, що згідно наказу від 31.10.2020 №0- було звільнено ОСОБА_2 (тракторист-машиніст) за п.1 ст.36 КЗпП України, але заява про звільнення ОСОБА_2 (машиніста-тракториста) відсутня. В порушення п.1 ст.36 КЗпП України згоди на звільнення ОСОБА_2 не надано. Згідно наказу від 31.10.2020 №0- було звільнено ОСОБА_2 (тракторист-машиніст), згідно табелю обліку робочого часу в день звільнення 31.10.2020 ОСОБА_2 (машиніст-тракторист) працював, але розрахунок отримав 07.11.2020 згідно відомості на виплату готівки №20 від 07.11.2020 у сумі 2000,00 грн., але не отримав належним чином оформлену трудову книжку, що є порушенням ч.1 ст.116, ч.1 ст.47 КЗпП України. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 (машиніст-тракторист) не отримав розрахункових коштів при звільненні в день звільнення з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в день звільнення, при відсутності спору про їх розмір, не проведено виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, що є порушенням ч.1 ст.117 КЗпП України.

В сьогоднішнє судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Частиною 2 ст.38 КУпАП передбачено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно з вимогами п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Пункт 7 ч.1 ст.247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Тобто, поєднання закриття справи з одночасним встановленням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

При ухваленні рішення у даній справі, слід врахувати практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

З урахуванням положень п.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини в справі «Грабчук проти України» від 21 вересня 2006 року, де в пункті 45 Суд дійшов висновку про те, що рішення про закриття кримінальної справи, до яких Суд відносить і справи про адміністративні правопорушення, не повинні бути «сформульовані у термінах, які не залишають сумніву щодо погляду на те, що заявниця вчинила злочин». За цих обставин Суд вважав, що такі формулювання становлять порушення презумпції невинуватості передбачені п.2 ст. 6 Конвенції.

На підставі ч.3 узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Таким чином, суд не встановлює вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Як встановлено судом: адміністративне правопорушення було виявлено19.08.2021 року.

19.11.2021 року закінчився тримісячний строк для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по даній справі.

Оскільки строк, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 закінчився, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 38, 245, 247, 268, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.41 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням строку для притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її винесення.

Суддя О.І. Окладнікова