Справа № 131/246/21
Провадження № 33/801/367/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олексієнко О. Ю.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Токарчука Миколи Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 25 березня 2021 року по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, до відповідальності за статтею 185 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 25 березня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КпАП України та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене законом, у виді 60 годин громадських робіт.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454,00 грн. судового збору.

Як встановлено у справі, ОСОБА_1 08 березня 2021 року о 12:23 год. АДРЕСА_2 на території магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при виконанні ними службових обов`язків, а саме не припинив нецензурно висловлюватись, погрожувати, ображати поліцейських в присутності громадян.

Не погоджуючись із постановою суду, Токарчуком М. В. , який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповноту дослідження усіх обставин справи, просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не врахував, що поведінка ОСОБА_1 містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, але не містить складу правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП. Суд помилково взяв до уваги відеозапис з нагрудної камери поліцейського, оскільки подія зафіксована камерою відбулись о 12 год. 49 хв. і ці події не стосуються подій в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » о 12 год. 23 хв.. Судом першої інстанції в описовій частині постанови зазначено, що подія мала місце 28 березня 2021 року, а не 08 березня 2021 року, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі також ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з тих підстав, що копію постанови суду отримано адвокатом Токарчуком М. В. 05 квітня 2021 року, а апеляційну скаргу подано 08 квітня 2021 року, тобто протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Токарчук М. В. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Токарчук М. В., перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що пропущений строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга - задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з частиною сьомою статті 294 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП суд першої інстанції зробив на підставі наступних доказів

-протоколу про адміністративне правопорушенням серії ВАБ № 368121 від 08 березня 2021 року, згідно якого ОСОБА_1 08 березня 2021 року о 12:23 год. АДРЕСА_2 на території магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при виконанні ними службових обов`язків, а саме не припинив нецензурно висловлюватись, погрожувати, ображати поліцейських в присутності громадян /а .с. 1/;

-повідомлення про бійку 08 березня 2021 року о 12:22 год. за адресою АДРЕСА_2, здійсненої на лінію 102 № 68559641 від 08 березня 2021 року /а. с. 2/;

-протоколу про адміністративне затримання АЗ № 157315 від 08 березня 2021 року /а. с. 3/;

-рапорту інспектора з СПД № 1 ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3, інспектора з РПП СПД № 1 ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 від 08 березня 2021 року /а. с. 4-5/;

-протоколу огляду для встановлення факту вживання алкоголю (наркотику) та стану сп`яніння від 08 березня 2021 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння - марихуана /а. с. 6/;

-постанови ГАБ № 816744 по справі про адміністративне правопорушення від 08 березня 2021 року, згідно якого 08 березня 2021 року о 12 год. 20 хв. в АДРЕСА_2 в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_1 знаходився без засобів індивідуального захисту, зокрема без захисної маски, що закриває рот та ніс. Притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 44-3 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штраф сто сімдесят гривень /а. с. 7/;

-відеозапису /а. с. 8/.

Відповідно до частини другої статті 251 ЦПК України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Розглядаючи адміністративний протокол, місцевий суд порушив положення статті 245 КУпАП щодо завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення стосовно своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями. Кодекс України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця (стаття 185).

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року N 8 "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів").

Саме це тлумачення поняття «злісна непокора» міститься у рішенні Конституційного суду України від 11.10.2011 року № 10-рп/2011.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, та суспільні відносини у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Таким чином, ст. 185 КУпАП встановлює відповідальність лише за пасивну поведінку правопорушника та не охоплює активні дії, пов`язані з вчиненням опору представникам влади.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 08 березня 2021 року о 12:23 год. АДРЕСА_2 на території магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при виконанні ними службових обов`язків, а саме не припинив нецензурно висловлюватись, погрожувати, ображати поліцейських в присутності громадян.

У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яке саме законне розпорядження або вимогу поліцейського ОСОБА_1 не виконав та не зазначено, в чому ж саме проявляється злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського.

При цьому, суд звертає увагу, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Наявний у справі відеозапис не містить доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 саме на території магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » злісної непокори законній вимозі поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при виконанні ними службових обов`язків.

Вимог до ОСОБА_1 про припинення нецензурно висловлюватись, погрожувати чи ображати когось поліцейські не заявляли.

Не містить даний відеозапис і доказів того, що працівниками поліції заявлялась до ОСОБА_1 будь-яка наполеглива вимога.

Так, з відеозапису вбачається, що працівниками поліції було висловлене одне прохання проїхати до відділку поліції та одне прохання пройти освідування, а також пропозиція надати пояснення щодо обставин події; особі було повідомлено, що він затримується за вчинення хуліганства.

У справі відсутні покази свідків з місця події, хоча в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 ображав поліцейських в присутності громадян на території магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» (АДРЕСА_2).

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП є недоведеною.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП в діях ОСОБА_1 не доведено.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною восьмою статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Виходячи з наведеного, постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП.

Наведені ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Токарчук М. В. , причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду суд вважає обґрунтованими та вважає за можливе поновити строк на оскарження постанови суду, з метою забезпечення права особи на апеляційне оскарження.

Керуючись статтями 268, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити Токарчук Миколі Віталійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Іллінецького районного суду Вінницької області від 25 березня 2021 року.

Апеляційну скаргу Токарчука Миколи Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 25 березня 2021 року у даній справі скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота