П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2021 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області БПП у м. Біла Церква відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ТОВ «Росава Тайрес», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ст. 124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

02 жовтня 2021 року о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Біла Церква по вул. Павліченко, 27, керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, не звернувся за допомогою для забезпечення руху заднім ходом та під час руху заднім ходом здійснив зіткнення з транспортним засобом «Nissan Note», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який був припаркований, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 2.3 б, 10.9 Правил дорожнього руху.

02 жовтня 2021 року о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Біла Церква по вул. Павліченко, 27, керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 будучи причетним до ДТП, залишив місце пригоди, чим порушив п.2.10 а Правил дорожнього руху.

02 жовтня 2021 року о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Біла Церква по вул. Інтендантська, 13, керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та після скоєння ДТП за його участю, до проведення огляду з метою встановлення стану сп`яніння, вжив алкоголь, чим порушив п. 2.10 є Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав частково, пояснив, що 02 жовтня 2021 року в м. Біла Церква по вул. Павліченко, 27, він керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , біля магазину «АТБ» він рухався заднім ходом і не відчув, що здійснив ДТП, тому і поїхав з місця події. В подальшому він поїхав до власниці транспортного засобу за адресою м. Біла Церква, вул. Інтендантська, щоб повернути їй автомобіль. Він повернув автомобіль, після чого всі разом сіли до столу та вживали спиртні напої. Зазначив, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, про те, що вчинив ДТП він дізнався коли приїхали працівники поліції. Пояснив, що випив три чарки горілки до приїзду працівників поліції. В подальшому зазначив, що дійсно вчинив ДТП, але йому зателефонувала власниця автомобіля та сказала, щоб він терміново приїхав тому він і поїхав з місця ДТП. На автомобілі яким він керував було пошкоджено заднюю ліву частину бамперу.

В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, який додано до протоколу, та з якого убачається, що ОСОБА_1 перебуває на вулиці біля автомобіля, працівники поліції повідомляють останньому, що він скоїв ДТП та поїхав з місця події. ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спиртні напої вживав після скоєння ДТП. Працівники поліції в присутності свідків пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, останній відмовляється при цьому зазначивши, що вживав спиртні напої після вчинення ДТП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Вимогами пункту 2.3.б Правил дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.9 Правил дорожнього руху передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Пунктом 2.10 а Правил дорожнього руху, передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно п. 2.10 є Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

У диспозиції ч. 4 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оголосивши протоколи про адміністративні правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши додані до протоколів докази, а саме: схему місця ДТП від 02.10.2021 року та зазначені технічні пошкодження транспортних засобів, рапорт працівника поліції, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, акт огляду ти тимчасового затримання транспортного засобу, переглянувши відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши вказані пункти правил дорожнього руху, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаних правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, конкретних обставин справи, вважаю що стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 33-35, 40-1, 124, 122-4, 130, 245, 268,280, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 та ч. 4 ст. 130 КУпАП та, із урахуванням ст. 36 КУпАП, застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 дохід держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяС. І. Дорошенко