Справа № 496/928/21
Провадження № 3/496/704/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2021 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії ОБ № 096235 від 14.02.2021 року, встановлено, що 14.02.2021 року о 00:15 год., на автодорозі Одеса-Рені 7 км в с. В. Дальник, Біляївського району, Одеської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ 3110 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю, червоні очі. Продувати Alcotest Drager та проходити медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, таким чином, згідно протоколу, своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, відповідальність за дане правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. 29.04.2021 року до суду надіслав заяву, в якої зазначив, що почав себе погано почувати (невелика температура, слабкість), прибути до судового засідання змоги не має. Крім того, зазначив, що справу просить закрити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП, через скасування акту, який встановлював адміністративну відповідальність або відкласти на строк достатній для ознайомлення з матеріалами справи та подачі заперечень, посилається на те, що по відношенню до його дій, як водія не можливо застосувати ст. 130 КУпАП в редакції до 01 липня 2020 року, оскільки вона скасована законом №2617-VIII, який зворотної дії не має, а також і ст. 130 КУпАП в редакції Закону №720-IX, який також зворотної дії стосовно правовідносини, що існували до 01 липня 2020 року, не має. Просив врахувати позицію Одеського апеляційного суду зазначену у постанові від 12.02.2021 року, по справі №947/18167/20.

Дослідивши матеріали справи, заяви які надходили від ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що для особи, яка притягується до відповідальності, було надано достатньо часу і створено всі можливі умови для реалізації його процесуальних прав.

Судові засідання по розгляду протоколу призначались 3 рази, ОСОБА_1 викликався належним чином до суду, з заяв, з якими він звертався до суду вбачається, що він контролював хід розгляду справи, але в жодне судове засідання не з`явився.

Зокрема, протягом всього часу, коли справа перебувала в суді, ОСОБА_1 мав можливість, але не надав суду письмових пояснень по суті адміністративного правопорушення. Крім того, ОСОБА_1 до заяви не було надано підтверджуючих документів, щодо його хвороби.

Суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Так, ОСОБА_1 подав до суду заяву про передачу справи до розгляду до Суворовського районного суду м. Одеси, за місцем його проживання. Постановою суду, від 09 квітня 2021 року, суд відмовив в передачі справи до іншого суд, з мотивів наведених в постанові.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник (зацікавлена особа) зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Щодо доводів ОСОБА_2 про закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Верховною Радою України 22 листопада 2018 року прийнято Закон України № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким визначено поняття кримінального правопорушення, кримінального проступку та особливості початку досудового розслідування у формі дізнання.

17 червня 2020 року Верховною Радою прийнято Закон України № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

1 липня 2020 року Закон № 2617-VIII набрав чинності, а Закон № 720-IX був підписаний Президентом України 2 липня 2020 року та 3 липня 2020 року опублікований в газеті «Голос України». Закон № 720-IX набрав чинності 3 липня 2020 року, а саме в день його опублікування.

Отже, після набрання чинності Закону № 2617 VIII, з 01 липня 2020 року, відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за ст. 130 КУпАП перестала існувати.

Відповідальність за ці дії була криміналізована та передбачена ст. 286-1 КК України, тобто відбулося посилення відповідальності за ці делікти від адміністративної до кримінальної.

З 03.07.2020 року керування транспортними засобами у стані сп`яніння декриміналізоване Законом від 17.06.2020 року №720-IX, з одночасним повторним запровадженням адміністративної відповідальності за його вчинення.

У пункті 2 розділу 1 Закону № 2617-VIII виключено підпункти 127, 128, 131, 149, 171, 207. Саме підпунктом 171 доповнювався КК України статтею 286-1 Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Закон в цій частині, в силу пом`якшення відповідальності, має зворотну дію, але виключно на період дії ст. 286-1 КК України (з 01.07. до 03.07.2020 року) і не поширюється на правовідносини, які регулювалися ст. 130 КУпАП (в редакції Закону від 17.06.2020 року №720-IX), оскільки порівняно із цією нормою, яка скасована з 01.07.2020 року, не пом`якшує відповідальності, не скасовує таку відповідальність та не покращує становище водіїв транспортних засобів.

Законодавець перервав дію акту, який встановлював і продовжив встановлювати певну адміністративну відповідальність, шляхом його скасування 01.07.2020 року та відновлення 03.07.2020 року.

Таким чином з 3 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII, а стаття 286-1 КК України виключена.

Разом з тим, ОСОБА_1 вчинив правопорушення 14.02.2021 року, а керування транспортними засобами у стані сп`яніння декриміналізоване Законом від 17.06.2020 року №720-IX з одночасним повторним запровадженням адміністративної відповідальності за його вчинення з 03.07.2020 року.

Отже, можливо прийти до висновку, що на час вчинення правопорушення за керування транспортними засобами у стані сп`яніння відповідальність передбачена нормами статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення доведена матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 096235 від 14.02.2021 року, поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які надали пояснення, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, копією посвідчення водія ОСОБА_1 .

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив в поясненнях, які засвідчив підписом, що він випив 1 л. пива, більше такого не повториться.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення, керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, а також враховуючи те, що з матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, суд вважає, за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 130, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн.

Постанова може бути оскарженою до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Якщо повний текст постанови отримано не в день її проголошення особа має право на поновлення строку на апеляційне оскарження.

Повний текст постанови складено 05 травня 2021 року о 10:00 годинні.

Суддя: В.М. Буран