Справа № 465/6712/20 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 33/811/504/21 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі ОСОБА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 18 грудня 2020 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривень в дохід держави.

Транспортний засіб BMW X53 з номерним знаком НОМЕР_1 чи іншим номерним знаком, за яким він облікований або необлікований, оплатно вилучено у ОСОБА_1 (посвідчення водія НОМЕР_2 від 07.07.2006, АДРЕСА_1 ), який належить BRUA TRANSFER S.R.O. згідно протоколу серії БД №208923 чи іншої особи, якій він належить, шляхом затримання та поміщення на штрафний майданчик з подальшою реалізацією та поверненням коштів від реалізації ОСОБА_1 чи власнику.

Виконання постанови доручено Франківському відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та Управлінню патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

Згідно постанови, ОСОБА_1 12 жовтня 2020 року об 23 год. 35 хв. у місті Львові по вулиці Сахарова 50 керував транспортним засобом BMW X53 з номерним знаком НОМЕР_1 , який не відповідає вимогам стандартів, чим повторно протягом року порушив п.2.9в ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.7 ст.121 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить, поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову в частині накладення на ОСОБА_1 , додаткового стягнення у вигляді сплатного вилучення транспортного засобу BMW Х5 з номерним знаком НОМЕР_1 .

Не погоджується з постановою суду першої інстанції в частині накладення стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, вважає її необ`єктивною, необґрунтованою, при винесені якої неправильно застосовані норми матеріального та порушені норми процесуального права. Згідний з рішенням суду щодо накладення штрафу, який вже сплатив та щиро розкаюється, однак не погоджується з оплатним вилученням транспортного засобу. У цій частині стягнення є неспівмірним з вчиненим правопорушенням з наступних доводів та підстав.

Так, накладаючи на нього стягнення у виді сплатного вилучення майна, суддя не врахував той факт, що транспортний засіб BMW X5 з номерним знаком НОМЕР_1 належить на праві приватної власності BRUA TRANSFER S.R.O., що підтверджується свідоцтвом на реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , а він лише отримав даний автомобіль в користування відповідно до п.2.2 ПДР, тому до нього не може бути застосовано додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, так як він не є власником даного автомобіля.

Водночас, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Тому у разі застосування додаткового адміністративного стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу будуть порушені майнові права інших осіб та положення чинного законодавства щодо обсягу прав власників, що є неприпустимим.

З огляду на вищенаведене, постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 18 грудня 2020 року, у зв`язку із неправильним застосуванням судом положень ч. 7 ст. 121 КУпАП, належить скасувати в частині накладення на нього додаткового адміністративного стягнення.

Окрім того, просить суд поновити строк на апеляційне оскарження. Оскільки він не був повідомлений належним чином про розгляд справи, копії постанови не отримував, так як мешкає за іншою адресою (договір оренди додає), крім того часто перебуває у відрядженнях. Судовий розгляд відбувся без його участі, що є порушенням його процесуальних прав, про наявність даної постанови суду дізнався від державної виконавчої служби.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, водночас вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.121 КУпАП, визнав та щиро розкаявся у вчиненому.

Висновок судді першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.121 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, а саме протоколом про адміністративне правопорушення від 12 жовтня 2020 року серії БД №208923 (а.с.1), довідкою інспектора ВАП УПП у Львівській області від 19.10.2020, про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягався 31.08.2020 Управлінням патрульної поліції у Львівській області до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. (а.с.3), яким надана належна оцінка, що ніким не оспорюється.

Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення, суддя в повній мірі не врахував вимоги закону й безпідставно наклав на ОСОБА_1 додаткове стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.

Так, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП, відповідно до санкції цієї статті можуть бути застосовані такі стягнення: штраф в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Водночас, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч.2 та 3 ст.130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 12 жовтня 2020 року серії БД №208923, автомобіль BMW X53, н.з. ( НОМЕР_1 , керуючи яким, ОСОБА_1 допустив порушення вимог ПДР, належить на праві приватної власності BRUA TRANSFER S.R.O., що підтверджується свідоцтвом на реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с.19-20), а ОСОБА_1 лише отримав даний автомобіль в користування відповідно до п.2.2 ПДР та не є власником вищевказаного транспортного засобу, тому у разі застосування додаткового адміністративного стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу будуть порушені майнові права інших осіб та положення чинного законодавства щодо обсягу прав власників, що є неприпустимим.

Згідно зі ст. 41 Конституції України (норма прямої дії), кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За таких обставин, застосовуючи стягнення у виді оплатного вилучення автомобіля, районний суд не врахував, що він належить на праві приватної власності BRUA TRANSFER S.R.O., а не ОСОБА_1 , тобто іншій особі, яка у даній справі не притягується до адміністративної відповідальності, тому такий вид стягнення накладений на ОСОБА_1 безпідставно.

З огляду на вищенаведене, постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 18 грудня 2020 року, у зв`язку із неправильним застосуванням судом положень ч.7 ст.121 КУпАП, належить скасувати в частині накладення на ОСОБА_1 додаткового адміністративного стягнення.

З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Франківського районного суду м.Львова від 18 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити частково.

Постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 18 грудня 2021 року, в частині накладення додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу BMW X53 з номерним знаком НОМЕР_1 чи іншим номерним знаком, за яким він облікований або необлікований, оплатно вилученого у ОСОБА_1 (посвідчення водія НОМЕР_2 від 07.07.2006, АДРЕСА_1 ), який належить BRUA TRANSFER S.R.O. згідно протоколу серії БД №208923 чи іншій особі, якій він належить, шляхом затримання та поміщення на штрафний майданчик з подальшою реалізацією та поверненням коштів від реалізації ОСОБА_1 чи власнику - скасувати.

У решті постанову судді залишити без змін.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.