КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/746/2021 Постанова винесена суддею Оладько С.І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю захисника Лісового С.А., розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 16 грудня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Ірпінського міського суду Київської області від 16 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно з постановою суду, 19 вересня 2020 року в 0 год. 55 хв. по вул. Шевченка, 2 в м. Буча ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Range Rover», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер» 0388, проба позитивна - 0,48 проміле, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою, через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що потягло за собою неповне з`ясування усіх обставин справи, просить її скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції проігнорував цілий ряд його клопотань, які містяться у матеріалах справи, в тому числі, про повернення справи до батальйону патрульної поліції в селі Чайки УПП в Київській області для належного оформлення; відкладення розгляду справи на іншу дату, через ситуацію з карантином та перебуванням на самоізоляції; долучення документів; виклик для допиту свідка, а також про закриття провадження, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Крім того, зазначає, що він був позбавлений права надати суду пояснення по справі та надати докази, оскільки не був повідомлений судом про розгляд справи належним чином, тобто суд, порушивши ст. 268 КУпАП, розглянув справу без його участі та проігнорував всі його клопотання і прохання повідомити про результат їх розгляду, а також про дату та час судового засідання.

Також звертає увагу на те, що в матеріалах справи немає жодної інформації, яка б підтверджувала факт того, що його було повідомлено про розгляд справи, судові повістки на адресу його реєстрації ( АДРЕСА_2 ) не направлялись, натомість повістки направлялася на невірну адресу ( АДРЕСА_1 ), а копію оскаржуваної постанови було отримано його представником - адвокатом Лісовим С.А. 17.12.2020 року в канцелярії суду, тобто, суд першої інстанції не повідомив його належним чином про час та місце розгляду справи, а судові повістки направляв на хибну адресу, чим порушив його право на захист.

Окрім цього, зазначає, що огляд його на стан сп`яніння було проведено за допомогою технічного приладу «Drager 0388», який не дозволено до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, оскільки, згідно відповіді Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками від 17.11.2020 року,наданої на запит адвоката Лісового С.А., щодо відомостей про медичний вибір «Drager 0388» в державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення до переліку дозволених для застосування на території України медичних виробів, інформація щодо медичного приладу «Drager 0388» в Державному реєстрі відсутня, а тому показники вказаного приладу не можуть вважатися допустимим доказом.

До того ж, проігнорувавши те, що він не був згоден із результатами технічного приладу, про що він зазначив у протоколі, працівники поліції, в порушення вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, не запропонували йому проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також вказує на те, що в матеріалах справи містяться пояснення свідків, в яких зафіксовано, що ОСОБА_1 в їх присутності проходив огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «DRAGER 0388», результат огляду якого склав 0,48 ‰, будь-яких інших відомостей у даних поясненнях не зазначено.

При цьому уматеріалах справи відсутні необхідні дані щодо документу, що посвідчує особу свідка ОСОБА_3 , який був присутній під час оформлення матеріалів даної справи.

Крім того, з метою повного та всебічного розгляду справи, ним було заявлено клопотання про виклик для допиту в якості свідка ОСОБА_4 , який був присутній при складані протоколу, отримав під своє керування його автомобіль та мав підтвердити, що відомості, викладені в матеріалах даної судової справи, не відповідають дійсності, але, всупереч встановленим нормам, суд першої інстанції проігнорував дану обставину.

За таких обставин, враховуючи відсутність інших доказів, визначених ст. 251 КУпАП, окрім наявних у матеріалах справи, суд мав прийти до висновку про відсутність підстав на даний час для розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, відповідно подані суду адміністративні матеріали є передчасними, у зв`язку з чим матеріали справи необхідно було повернути для належного оформлення та подальшого направлення справи за підсудністю, проте всупереч встановленим нормам, суд першої інстанції проігнорував дану обставину, викладені вище обставини не з`ясував, чим допустив неповноту та однобічність розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення захисника Лісового С.А. на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені у судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, підписано відповідною посадовою особою, свідками та й самим ОСОБА_1 без будь-яких зауважень, який у поясненнях вказав, що «согласен»; роздруківці тестування на алкоголь з використанням спеціального технічного засобу «Драгер», яка підтверджує факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, з показником вмісту алкоголю 0,48 ‰, та містить підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з результатами тестування; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, за результатами огляду на стан сп`яніння у ОСОБА_1 було виявлено 0,48 ‰ алкоголю, з чим ОСОБА_1 погодився, а також поясненнях свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , які засвідчили факт проходження ОСОБА_1 в їх присутності огляду на стан сп`яніння з використанням приладу «Драгер», який за результатами такого мав показник 0,48 ‰, та рапорті інспектора УПП в Київській області Воротнюка А.

Що стосується доводів апеляції про порушення інспекторами поліції порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а саме те, що він не погодився з результатами його огляду на приладі «Драгер», але працівники поліції не запропонували йому пройти огляд у медичному закладі, то вони не відповідають дійсностіта спростовуються відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, відповідно до якого - ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на приладі «Драгер» та у присутності двох свідків власноручно розпечатав мундштук, і пройшов огляд на приладі «Драгер», який показав результат - 0,48 ‰, між тим ОСОБА_1 будь-якої незгоди з виявленими результатами не висловлював, лише зазначив «не знал, что от бутылки пива такое будет», у зв`язку з чим відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

А відтак, протилежні доводи, викладені в апеляційній скарзі,про проведення такого огляду з порушенням вимог Закону, не заслуговують на увагу та розцінюються судом як намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Посилання ж в апеляційній скарзі на недопустимість показників приладу «Drager 0388», так як, згідно відповіді Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками від 17.11.2020 року, наданої на запит адвоката Лісового С.А., в Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення інформація щодо медичного приладу «Drager 0388» відсутня, є безпідставними, оскільки як вбачається з роздруківки даних принтера спеціального технічного приладу Drager Alcotest, вимірювання вмісту алкоголю в повітрі, яке видихнув ОСОБА_1 , проводилось на спеціально технічному приладі Drager Alcotest 7510 прилад № ARLM - 0388, то зазначення інспектором УПП в Київській області у протоколі та акті огляду на стан сп`яніння про те, що огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився за допомогоюприладу «Drager» 0388, є опискою у номері приладу, яка не може вказувати на недопустимість цих доказів та не є підставою для скасування постанови суду і закриття провадження у справі.

В той же час, всі види газоаналізаторів Drager Alcotest зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з Переліком, затвердженим наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу «Drager Alcotest 7510» працівниками поліції під час виконання своїх службових обов`язків.

Також є безпідставними і доводи апелянта про те, що у пояснення свідків, окрім проходження ним огляду на приладі Драгер з результатом 0,48 ‰, будь-яких інших відомостей не зазначено, оскільки вказані у протоколі про адміністративне правопорушення свідки були залучені працівниками поліції лише для засвідчення факту проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер».

Не може свідчити про неповноту з`ясування всіх обставин справи, і та обставина, що судом було відмовлено у задоволені клопотання ОСОБА_1 про допит в якості свідка ОСОБА_4 , який був присутній при складані протоколу та отримав під своє керування його автомобіль, імав підтвердити, що відомості викладені в матеріалах даної судової справи, не відповідають дійсності, оскільки дана особа може бути заінтересованою в результатах розгляду справи, адо того ж,за наявної сукупності раніше згаданих доказів, відсутність даного свідка у судовому засіданні ніяк не вплинула на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні.

Щодо стосується доводів ОСОБА_1 про розгляд справи судом першої інстанції у його відсутність через його неналежне повідомлення про розгляд справи та порушення у зв`язку із цим його прав на надання пояснень по суті правопорушення, подання доказів та заявлення клопотань, то вони є безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи неодноразово відкладався, в тому числі і за клопотаннями самого ОСОБА_1 , який повідомлявся про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення SMS-повідомлень за номером його телефону та направлення судових повісток, проте у судові засідання він жодного разу не з`явився, але постійно подавав до суду клопотання про відкладення розгляду справи та надання часу його адвокатам на ознайомлення зі справою, про направлення справи для належного оформлення та подальшого направлення за підсудністю, про долучення до справи адвокатського запиту та відповіді на нього, про виклик та допит свідків, а також про закриття провадження по справі, при цьому участь в справі приймали його представники - адвокати Лісовий С.А. та Пендрак Ю.С., що свідчить про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про всі призначені та відкладені судові засідання, та не був позбавлений можливості особисто з`явитися у судові засідання та надати пояснення по справі.

Крім того, за наявної сукупності раніше згаданих доказів, відсутність ОСОБА_1 у судовому засіданні ніяк не вплинула на доведеність його винуватості у вчиненні правопорушення.

Щодо посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що судові повістки про його виклик до суду направлялись йому на невірну адресу, то воно не заслуговує на увагу, оскільки невірно вказана в протоколі адреса проживання (перебування) правопорушника свідчить лише про те, що за відсутності належного документу на підтвердження місця реєстрації чи/або проживання ОСОБА_1 , адреса його фактичного проживання при складанні протоколу поліцейським була встановлена зі слів ОСОБА_1 .

Надуманими є і посилання ОСОБА_1 на неповноту та однобічність судового розгляду, а так само порушення його права на захист з огляду на відмову у задоволенні ряду клопотань.

Разом з тим, слід зауважити, що задовольнити клопотання чи відмовити в їх задоволенні, є правом, а не обов`язком судді, який спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин справи і усуває все, що не має значення. І положеннями ст. 283 КУпАП, якою встановлено вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, не передбачено відображення в ній наслідків розгляду клопотань.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.

Таким чином, висновок в протоколі про адміністративне правопорушення і в постанові судді про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи і фактичним обставинам події.

При цьому суд, дотримавшись вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 16 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.