Справа № 194/1396/20
Номер провадження 3/194/10/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2021 року м. Тернівка

Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Соколова Ю.І., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 184514 від 11 листопада 2020 року, видно, що 03 листопада 2020 року приблизно о 16.50 годин на території дитячого парку по вул. І.Петрова в м. Тернівка, собака породи Дратхаар темного кольору по кличці «Ірма», яка належить ОСОБА_1 вкусила за праве стегно ОСОБА_2 , тим самим нанесла тілесні ушкодження та фізичну біль, тобто ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що він вину не визнає, оскільки його собака нікого не кусала, а потерпілий та його батько плутаються в показах щодо кольору собаки. Коли повернувся хлопчик з батьком на місце події, то вони шукали собаку саме коричневого кольору, хоча його собака чорно-сріблястого кольору та в присутності поліції ніхто на його собаку не вказував.

Захисник адвокат Голіцин О.М. в судовому засіданні пояснив, що подія сталася 03 листопада, а протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено 11 листопада 2020 року, а повинно було складено не пізніше 24 годин, оскільки працівників поліції викликали на місце події саме в той вечір, тобто 03 листопада 2020 року. Крім того, зазначив, що норма ст. 154 КУпАП є бланкетною, а в протоколі не зазначено спеціальну норму, тобто не зрозуміло, в чому полягає вина ОСОБА_1 . Також пояснив, що хлопчик - ОСОБА_3 йшов по парку, а дитячий парк, біля якого ОСОБА_1 вигулював собаку, огороджено парканом, тому собака ОСОБА_1 ніяким чином не могла перестрибнути через паркан та вкусити хлопчика. В парку є багато собак, які належать охоронцю парка. Просив справу відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_2 пояснив, що 03 листопада 2020 року він повертався додому через дитячий парк та побачив двох собак білого та коричневого кольору, які наближалися до нього. Коричнева собака підстрибнула до нього та вкусила його. Коли ця подія сталася, на вулиці вже було темно. Собаку він не роздивився. Він часто гуляє в цьому парку, але в паркі сторожових та бродячих собак не бачив. Він до дому йшов з пакетом, але пакетом не махав. Після того, як прийшов до дому розповів все батькові, та вони повернулися до парку та побачили трьох людей, які вигулювали собак, один з них з великою кучерявою темною собакою з довгими вухами, яка схожа на ту собаку, яка його вкусила, але хлопчика з білою собакою вже не було. Йому здається, що собаку він впізнав, оскільки ОСОБА_4 покликав її по кличці «Ірма», та остання підбігла до господаря ОСОБА_4 . Потім викликали поліцію, і він в яких-то документах розписувався, але в яких саме він не знає. Чому працівникам поліції відразу не вказав на собаку по кличці «Ірма», яка його вкусила, не зміг пояснити. Також додав, що до лікарні він не звертався.

Законний представник неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що він є батьком потерпілого ОСОБА_5 . 03 листопада 2020 року син між 16.00 та 17.00 годинами повертався додому через парк та його вкусила собака. Коли син прийшов додому, то повідомив, що його вкусила собака темного кольору. Він разом з сином відразу пішли до парку, там лаяли собаки, але було дуже темно. Вони підійшли до трьох чоловіків, серед них був ОСОБА_4 та його знайомі з собаками. Він спитав, чия собака вкусила його сина, але ніхто не зізнався, пояснивши, що їх собаки вкусити хлопця не могли, після чого викликали поліцію. По приїзду працівників поліції, всі вони надавали пояснення. Крім того пояснив, що він з сином звертався до лікарні (травматологія), там завели картку, все зафіксували. Рани сина швидко загоїлися та шкідливі наслідки не настали. Також, повідомив, що бродячих собак в парку він не бачив, а були тільки люди, які гуляли з собаками. Він також пояснив, що йому син повідомляв, що на місці події був хлопчик років 10-15 з собакою білого кольору та якого він зустрів на наступний день по дорозі до гаражу через парк, та цей хлопчик з білою собакою повідомив йому, що собаку, яка вкусила його сина кликати « ОСОБА_6 ». Обставина, що саме собака « ОСОБА_6 » вкусила його сина, йому відома зі слів цього хлопчика. Просив викликати цього хлопчика до суду для допиту, але імені, прізвища та адресу хлопчика не знає.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засідання пояснила, що 03 листопада 2020 року вона вигулювала собаку біля пам`ятнику, який поряд з дитячим парком по вул. І.Петрова. Їх було 6-7 осіб, які також вигулювали собак. Цей парк огороджений парканом. Вона побачила хлопця, який йшов за парканом у самому парку та шелестів пакетом. Вона не бачила, щоб жодна з їх собак з її поля зору виходили. Собаки за паркан не вибігали. Також, пояснила, що вона проживає біля цього парку, та бачила багато разів безхатькових та сторожових собак, оскільки в парку працюють охоронці. Коли прийшов хлопець з батьком її вже на місце події не було.

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_8 пояснив, що в той день він вигулював на площадці свою собаку, бачив хлопця, який махав пакетом. Він не бачив, щоб його вкусила собака. Також додав, що в той час їх було десь 6 осіб, які також вигулювали собак. Всі їхні собаки були в полі зору, а тому вкусити хлопця не могли. До огородженого парку вони своїх собак не пускають, оскільки в парку є охорона та свої собаки.

Вислухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справа підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Так, в супереч вимог ст. 256 КУпАП та «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено (не розкрито) суть правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , виходячи із диспозиції ч. 2 ст. 154 КУпАП, а саме, які правила утримання тварин він порушив (яким нормативних актом вони передбачені, оскільки стаття 154 КУпАП є бланкетною нормою Закону), в чому полягало таке порушення та які його наслідки (яка шкода заподіяна здоров`ю потерпілого).

Формулювання правопорушення у викладеній в протоколі формі не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, що позбавляє особу, щодо якої складено протокол, можливості ефективно захищатися від пред`явленого обвинувачення і робить неможливим об`єктивний розгляд справи.

Тобто, адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 154 КУпАП України настає у разі вчинення тих дій, передбачених ч. 1 ст. 154 КУпАП, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну.

В свою чергу ч. 1 ст. 154 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників чи в не відведених для цього місцях.

Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення, не вказано, які саме дії, передбачені ч. 1 ст. 154 КУпАП, вчинив ОСОБА_1 , і яку шкоду здоров`ю потерпілого вони спричинили.

До протоколу не приєднано документів, необхідних для встановлення обставин щодо настання наслідку у виді заподіяння шкоди здоров`ю малолітньому ОСОБА_2 , 2007 року народження.

Також і в ході розгляду справи, законний представник потерпілого будь-які медичні довідки щодо заподіяння шкоди здоров`ю малолітньому ОСОБА_2 суду не надав.

До того ж, неповнолітній потерпілий в судовому засіданні чітко вказав, що до лікарні він не звертався.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім того слід зазначити, відповідно до вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи видно, що в порушення вищезазначених вимог КУпАП, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 184514 11 листопада 2020 року, в той час, як події, які стали підставами для складання цього протоколу, та які зазначені в ньому, відбувалися 03 листопада 2020 року.

Отже, протокол відносно ОСОБА_1 складений лише через вісім днів після скоєння правопорушення, поставленого йому у провину.

Як повідомили учасники справи, в той же день, коли сталася подія, тобто 03 листопада 2020 року сторона потерпілого відразу викликала поліцію для фіксування факту укусів його сина собакою та працівниками поліції у присутності сторони потерпілого та ОСОБА_1 були вчинені первинні слідчі дії.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що у поліцейського були складнощі з виявленням особи, яка вчинила правопорушення, а так само, не зазначена інша причина вказаної різниці в часі між часом вчинення адміністративного правопорушення і часом складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, вказаний протокол складений з порушеннями вимог ст. 254 КУпАП, суд вважає цей протокол недопустимим доказом у справі, який не може бути прийнятий судом.

Крім того, суд не може взяти до уваги як доказ, додані до протоколу про адміністративне правопорушення фотокартки з тілесними ушкодженнями, оскільки з них не вбачається, коли саме були зроблені ці фотокартки, та що за особа на них зафіксована.

Також, суд не може взяти до уваги покази малолітнього ОСОБА_2 та його законного представника, оскільки їх покази ґрунтуються на припущеннях та не містять чіткої інформації щодо собаки, яка вкусила малолітнього ОСОБА_2 , 2007 року народження та спростовуються показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,допитаних у судовому засіданні під присягою.

Крім того, заявлене законним представником клопотання про допит хлопчика, який вигулював собаку білого кольору та який, начебто повідомив, що потерпілого ОСОБА_2 вкусила собака по кличці «Ірма», судом відхиляється, оскільки суд позбавлений можливості викликати цього свідка без зазначення його ім`я, прізвища та адреси проживання, а як повідомив законний представник потерпілого, йому такі анкетні дані свідка не відомі та він не зможе забезпечити його явку до суду.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх і належних доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі вказаного, керуючись ст.ст. 247 п. 1, 280, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 154 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.І. Соколова