Справа № 214/8466/21
3/214/2725/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 листопада 2021 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолов В.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ПАТ «Північний ГЗК», провідним інженером, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу, 25.09.2021 року о 00.23 годині в м. Кривому Розі по вул. Володимира Великого, біля будинку №71А, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ВАЗ 21053» з д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Факт правопорушення зафіксовано на нагрудний відеореєстратор АЕ 00177, АЕ 00083 . Згідно протоколу, своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину не визнав, та пояснив, що він їхав на автомобілі, в нього не працювала ліва передня фара. Його зупинили поліцейські, він надав свої документи, він був в масці. Потім поліцейські сказали, що від нього відчувається запах алкоголю. Він це почав заперечувати, йому запропонували пройти огляд на місці, він відмовився, так як не довіряв тесту. Поліцеські стали заперечувати підстави для огляду в медичному закладі, посилалися на те, що огляд в лікарні проводиться відносно тих водіїв, стосовно яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані наркотичного, а не алкогольного сп`яніння. Потім поліцейські запропонували їхати в лікарню, він спочатку погодився, потім поліцейські запросили свідків та продовжували казати, що огляд в медичному закладі підстав проводити нема, а тому в присутності свідків він відмовився від проходження огляду. Він відмовився тому, що поліцейські не бажали везти його на ПНД. В направленні немає його підпису. Права в нього не вилучали. Він поїхав самостійно, але пройти огляд не зміг. Якщо б йому поліцейські дали направлення, він би поїхав на огляд разом з ними. Направлення він не бачив взагалі.

Від захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, надійшли письмові пояснення, в яких зазначено наступне. ОСОБА_2 не вважає себе винним у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не вживав алкогольні напої, не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. В матеріалах справи відсутні докази керування останнім транспортним засобом та відсутні належні та допустимі докази його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння саме у встановленому Законом порядку, тому в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження по справі, з підстав встановлених п. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного. ОСОБА_2 25.09.2021 року приблизно о 00 год. 23 хв. рухався на транспортному засобі ВАЗ 21053 д/з НОМЕР_2 по вулиці В. Великого в сторону площі 30-ти річчя Перемоги, де був зупинений працівниками патрульної поліції. Після зупинки транспортного засобу працівники поліції повідомили, що у ОСОБА_2 не працювала фара ближнього світла, з чим він був згоден. Після розгляду справи про адміністративне правопорушення, поліцейський попрохав ОСОБА_2 зняти маску та дихнути, на що ОСОБА_2 погодився, після чого працівник патрульної поліції почав питати чи вживав ОСОБА_2 алкогольні напої, на що він повідомив, що ні, після чого працівник патрульної поліції запропонував пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_2 повідомив, що не вважає це доречним, оскільки він тверезий. В подальшому працівниками поліції було роз`яснено, що у разі відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу на нього буде складено протокол, на що ОСОБА_2 запитав альтернативні варіанти та працівниками патрульної поліції було роз`яснено варіанти - газоаналізатор або відмова від проходження огляду. Після чого ОСОБА_2 повідомив, що не згоден проходити за допомогою газоаналізатору, оскільки не довіряє їхнім приладам та має проблеми зі шлунком, які можуть вплинути на його показники, на що працівники поліції повідомили, що у такому разі на нього буде складено протокол. В присутності 2 свідків у ОСОБА_2 спитали, чи згоден він пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Драгер, на що ОСОБА_2 повідомив, що на місці зупинки не згоден, однак, у медичному закладі, у разі забору крові, згоден. Проте, працівник поліції повідомив, що оскільки в них є підозра на перебування його в стані алкогольного сп`яніння, а не наркотичного сп`яніння, проходження огляду у медичному закладі не передбачено. Після чого на ОСОБА_2 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_2 вважає безпідставним та необґрунтованим складення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній не порушив правил дорожнього руху, а саме п. 2.5 Правил дорожнього руху, оскільки не перебував в стані алкогольного сп`яніння та не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому Законом порядку, а тому відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів. Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 за № ПОЗ (далі - Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція). Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Згідно з ч. З ст. 266 КУпАП, п. 7 розділу І Інструкції, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Приписами ч. 5 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Частиною 6 ст. 266 КУпАП визначено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 3 Порядку та п. 6 розділу 1 Інструкції огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Приписами її. 6, 7 Порядку та п. 7 розділу 1, п. 9 розділу 2 Інструкції встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує доставку цих осіб та проведення огляду водія транспортного засобу в найближчому закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Однак, поліцейським в порушення ст. 266 КУпАП, Порядку та Інструкції, після відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та згоди на проведення огляду в медичному закладі, незаконно відмовлено ОСОБА_2 в забезпечені доставки та проведенні огляду в закладі охорони здоров`я, що є підставою для визнання факту відмови від проходження огляду недійсними. В матеріалах справи міститься направлення на огляд водія у медичному закладі, однак, як стверджує ОСОБА_2 , направлення в його присутності не складалося та йому не вручалося, а оскільки на ньому відсутній підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не відоме місце та час складання вказаного направлення. Також, як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вони заповнені на зазделегідь заготовленому бланку пояснень та заповнені однією особою та одним почерком, і з них неможливо встановити, які факти вони посвідчують, оскільки в них зазначено, що ОСОБА_2 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння відмовився. Тобто, зазначені пояснення свідків не посвідчують, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та від проходження огляду в закладі охорони здоров`я. Пояснення не містять даних від проходження на який стан сп`яніння відмовився ОСОБА_2 . А тому, зазначені пояснення не можуть бути використані в доказуванні поза розумним сумнівом, тим паче, свідки не являються фахівцями в питанні, який порядок огляду на стан сп`яніння встановлений Законом. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелів проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно з п. 4 ч. З ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Відповідно до п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом. Тобто, з аналізу вищевикладеного вбачається, що орган державної влади (у даному випадку поліція) звертаючись з протоколом до суду, повинен надати суду докази, які підтверджують наявність події та складу адміністративного правопорушення, а суд, як незалежний арбітр, повинен перевірити докази на підтвердження чи спростування обставин викладених у протоколі. Диспозиція ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі доведення належними та допустимими доказами, що: особа керує транспортним засобом; перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або відмовилась від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння. Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП може бути притягнута особа, яка являється водієм і керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або відмовилась від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння і у відповідності до ст. 251 КУпАП керування транспортним засобом, як складова частина складу адміністративного правопорушення, повинна доводитися належними та допустимими доказами. Проте, в матеріалах справи відсутній відеозапис, який підтверджує факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом. Отже, всупереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що особа відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння саме у визначеному Законом порядку та, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності керувала транспортним засобом. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, органом поліції не доведено наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у порядку, що передбачений Законом, та що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності керувала транспортним засобом, а тому в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо нього, з підстав встановлених п. 1 ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1), направлення (а.с. 4), постанова (а.с. 5), рапорт (а.с.6), довідка (а.с.7).

Вимогами ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пояснення ОСОБА_2 , протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1), направлення (а.с.2), постанову (а.с. 5), рапорт (а.с. 6), вважаю належними доказами, так як вони стосуються обставин справи, а саме того, чи керував ОСОБА_2 автомобілем, чи перебував він в стані сп`яніння.

Вважаю належним доказом довідку (а.с.7), оскільки вона підтверджує наявність у ОСОБА_2 права керування транспортними засобами.

Досліджені судом наступні докази: пояснення ОСОБА_2 , довідку (а.с.7), вважаю допустимими доказами, так як вони отримані без порушень законодавства.

Оцінюючи докази з точки зору достовірності виходжу з наступного.

Направлення на проходження огляду вважаю недостовірним доказом, оскільки в ньому зазначено про направлення ОСОБА_2 на проходження огляду в КЗ КПНД ДОР 25.09.2021 року, однак підпис ОСОБА_2 про вручення цього направлення відсутній.

Довідку (а.с.7) вважаю достовірним доказом.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що направлення йому не видавалось, підпис в направленні він не ставив, вважаю достовірними, так як вони узгоджуються з матеріалами справи.

Як передбачено ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського. Згідно ст.8 Цього Закону, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Враховую, що у судовому засіданні встановлено, що поліцейські не виконали свій обов`язок про видачу ОСОБА_2 письмового направлення на огляд. Зважаючи на те, що поліцейські не виконали свій обов`язок щодо належного направлення особи на огляд, вважаю достовірними пояснення ОСОБА_2 і про те, що поліцейські, продовжуючи порушувати свої обов`язки відмовлялися везти його на ПНД, та про те, що при умові видачі направлення він би поїхав на огляд. Також враховую, що ці пояснення ОСОБА_2 не спростовані іншими доказами по справі.

Оцінюючи протокол та рапорт з точки зору допустимості виходжу з того, що згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Як передбачено ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського. Згідно ст.8 Цього Закону, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

У судовому засіданні встановлено, що поліцейські не роз`яснили ОСОБА_2 прав щодо проходження огляду в ПНД і одразу не вручили направлення на проходження такого огляду, і в подальшому відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення про відмову від проходження огляду. Отже вказаний протокол та рапорт вважаю такими, що добуті з порушенням закону, відтак знаходжу їх недопустимими доказами.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП приходжу до наступних висновків.

Як передбачено ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні; ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, іншими документами; обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків; у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.; огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського; огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним; направлення особи для огляду на стан наркотичного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 був зупинений поліцейськими 25.09.2021 року.

Обговорюючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, виходжу з наступного.

Стаття 130 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу 1 «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі за текстом «Інструкція»), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану; ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Як передбачено п. 6 Розділу 1 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Таким чином, відповідальність особи за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння настає в тому випадку, коли у поліцейського є достатні дані про наявність у особи визначених Інструкцією ознак стану алкогольного сп`яніння, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що ця особа перебуває у стані сп`яніння, і коли така особа після пред`явлення вимоги поліцейським відмовилася пройти огляд на місці або відмовився пройти огляд в медичному закладі.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Як передбачено ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Враховуючи вказане положення Конституції України, приймаючи до уваги положення ст.ст.7, 245 КУпАП, згідно яких ніхто не може бути підданий заходу впливу в в`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, приходжу до переконання, що у судовому засіданні на підставі визнаних допустимими, належними та достовірними доказів встановлено, що ОСОБА_2 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння внаслідок того, що поліцейські не вчинили дій до проведення відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та не надали направлення на проходження медичного огляду у медичному закладі.

Вищезазначене надає підстави вважати дії поліцейських щодо складання протоколу упередженими та такими, що суперечать закону.

Таким чином, приходжу до переконання, що в діях ОСОБА_2 щодо висловленої ним відмови пройти огляд, відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, а тому справу належить закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 268, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Прасолов