Провадження № 3/761/4327/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мєлєшак О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, керівник управління міжнародного співробітництва Державного бюро розслідувань, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2

за ч.1 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №33-02/275 від 08.04.2021, складеного заступником керівника департаменту - керівником першого відділу перевірок Департаменту з питань дотримання законодавства про конфлікт інтересів та обмежень щодо запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звинувачується у тому що, обіймаючи посаду керівника Управління міжнародного співробітництва Державного бюро розслідувань, тобто будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», всупереч вимогам п. 2 ч. 1 ст. 28 цього Закону, не повідомила безпосереднього керівника про реальний конфлікт інтересів, який виник у неї під час підписання 20.01.2021 на ім`я ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 подання «Про преміювання працівників центрального апарату Державного бюро розслідувань за результатами роботи у січні 2021 року», в тому числі щодо начальника відділу організації публічних заходів Управління міжнародного співробітництва Державного бюро розслідувань Гоми P.A. Таким чином, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №33-02/276 від 08.04.2021, складеного заступником керівника департаменту - керівником першого відділу перевірок Департаменту з питань дотримання законодавства про конфлікт інтересів та обмежень щодо запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звинувачується у тому що, перебуваючи у приміщенні Державного бюро розслідувань, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, обіймаючи посаду керівника Управління міжнародного співробітництва Державного бюро розслідувань, підписавши 20.01.2021 подання «Про преміювання працівників центрального апарату Державного бюро розслідувань за результатами роботи у січні 2021 року», в тому числі щодо начальника відділу організації публічних заходів Управління міжнародного співробітництва Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушила вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції». Таким чином, ОСОБА_1 звинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Козачина А. просила суд закрити провадження по справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 у відповідності до положення про преміювання працівників центрального апарату Державного бюро розслідувань уповноважена лише готувати пропозиції щодо встановлення розміру премії кожному працівнику ДБР, а у разі наявності підстав невиплати премії або її виплати в меншому розмірі, складають мотивовану записку (рапорт) із зазначенням підстав для депреміювання чи зазначення меншого відсотка. При цьому встановлення премій працівникам ДБР проводиться виключно Директором ДБР шляхом видання відповідного наказу.

Таким чином, у ОСОБА_1 не було одноособових адміністративних, службових повноважень, пов`язаних з розпорядженням фондом заробітної плати, грошовими коштами, спрямованими на виплату премії.

Ткож, обставини зниження розміру премії ОСОБА_4 досліджувалися в ході службової перевірки ДБР, результати якої відображені у відпровідному висновку, що міститься в матеріалах судової справи (а.с.22-38, 23-39). Згідно висновку в діях керівника управління ОСОБА_1 не встановлено ознак кримінального чи корупційного правопорушення.

Таким чином, можливо стверджувати що у протоколах про адміністративні правопорушення не доведено наявність реального конфлікту інтересів, який би суперечив службовим чи представницьким повноваженням, а також реально впливав на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій під час внесення пропозиції щодо преміювання.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позицію свого представника, просила суд закрити провадження по справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Прокурор уважав доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, пояснення ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Козачини А., вважаю, що в діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП з огляду на таке.

Так, диспозиція ч.1 ст. 172-7 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Диспозиція ч.2 ст.172-7 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до примітки до ст. 172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

За визначенням, викладеним у ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, в тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, в тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до викладеного в протоколах про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП формулювання обвинувачення приватний інтерес ОСОБА_1 полягав у зв`язку з підписання 20.01.2021 на ім`я ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 подання «Про преміювання працівників центрального апарату Державного бюро розслідувань за результатами роботи у січні 2021 року», в тому числі щодо начальника відділу організації публічних заходів Управління міжнародного співробітництва Державного бюро розслідувань Гоми P.A.

В той же час відповідно до стандартів, визначених у рішеннях Європейського суду з прав людини «Абрамян проти Росії», «Пелісьє та Сассі проти Франції» «Маттоціа проти Італії» висунуте обвинувачення повинно бути конкретним та зрозумілим. Тобто наявність у правопорушника факту приватного інтересу має бути чітко сформульованим (артикульованим) та визначеним.

Однак для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст.172-7 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення формулювання наявності приватного інтересу повинно бути викладено конкретно по відношенню до вчинення суб`єктом відповідальності дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином має бути встановлено наявності у ОСОБА_1 приватного інтересу під час підписання 20.01.2021 на ім`я ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 подання «Про преміювання працівників центрального апарату Державного бюро розслідувань за результатами роботи у січні 2021 року», в тому числі щодо начальника відділу організації публічних заходів Управління міжнародного співробітництва Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , в той час як для правильного вирішення справи, для кваліфікації рішення, як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має бути встановлено наявність обов`язкової сукупності таких фактів, як:

- наявність у ОСОБА_1 факту приватного інтересу;

- наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими обов`язками

ОСОБА_1 , як керівника Управління міжнародного співробітництва Державного

бюро розслідувань, із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій

вияв або вплив на прийняття рішення про преміювання ОСОБА_4 ;

- наявність повноважень на прийняття рішення;

- наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим

інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення, при цьому така суперечність

не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність і неупередженість рішення.

Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення встановлений лише факт наявності у ОСОБА_1 повноважень на готування пропозиції щодо встановлення розміру премії відповідному працівнику ДБР в тому числі ОСОБА_4 .

За відсутності встановлення інших наведених вище фактів особа не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованого їй правопорушення поза розумним сумнівом.

Беручи до уваги те, що диспозицією ч. 2 ст. 172-7 КУпАП передбачена відповідальність лише за умови вчинення особою дій чи прийняття нею рішення в умовах реального конфлікту інтересів, матеріали справи мають містити докази про наявність реального конфлікту інтересів.

В той же час відповідно до п. Р.3 ч.2 Положення про преміювання працівників центрального апарату Державного бюро розслідувань, керівники самостійних структурних підрозділів центрального апарату ДБР готують пропозиції щодо встановлення розміру премії кожному працівнику ДБР, з урахуванням пропозицій безпосередніх керівників працівників ДБР, погоджених з першим заступником Директора ДБР, заступниками Директора ДБР відповідно до розподілу обов 'язків.

Крім того, матеріали справи містять протокол оперативної наради, що відбулася у грудні 2020 року, який згідно до ч. 4 Р.ІІІ Положення про преміювання став підставою для встановлення ОСОБА_4 меншого відсотка премії у січні 2021. А отже, підстави для зменшення розміру премії ОСОБА_4 існували ще в грудні 2020 року, задовго до ініціювання ним службового розслідування стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до Положення про преміювання працівників центрального апарату Державного бюро розслідувань, керівники самостійних структурних підрозділів центрального апарату ДБР не наділені повноваженнями самостійно видавати наказ про преміювання співробітників структурних підрозділів Управління та визначати розмір премії, а лишеготують пропозиції щодо встановлення розміру премії кожному працівнику ДБР.

Отже суд вважає, що саме такий алгоритм дій начальника Управління пов`язаний з готуванням пропозиції щодо преміювання співробітників Управління, регламентований наведеними локальними нормативними актами обмежує його можливість вчиняти дії, які можуть бути оцінені як дисциплінарний проступок, адміністративне, чи кримінальне правопорушення.

Також суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 , як начальник Управління могла впливати на винесення наказу про преміювання того чи іншого працівника за відсутності законних для цього підстав. Таких доказів не надано і під час судового розгляду справи.

З огляду на викладене суд вважає, що ОСОБА_1 здійснювала підписання 20.01.2021 на ім`я ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 подання «Про преміювання працівників центрального апарату Державного бюро розслідувань за результатами роботи у січні 2021 року», в тому числі щодо начальника відділу організації публічних заходів Управління міжнародного співробітництва Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 за відсутності реального конфлікту інтересів. Отже, в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Також суд звертає увагу на те, що складеними протоколами про адміністративне правопорушення за цією нормою закону ОСОБА_1 підписання подання про преміювання в умовах реального конфлікту інтересів, однак в протоколах про адміністративне правопорушення вказано, що вона не прийняла рішення, а вчинила дію в умовах реального конфлікту інтересів, що є окремою кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

В той же час суд, відповідно визначених законом повноважень, при розгляді справи про адміністративне правопорушення не може вийти за межі висунутого обвинувачення та самостійно вказувати на наявність іншої кваліфікуючої ознаки, аніж тієї, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч.1,ч.2 ст.172-7, ст.ст. 9, 250, 251, 245-252, 283, 284, 287 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП - закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: