33/804/366/21
263/5040/21
Єдиний унікальний номер 263/5040/21
Номер провадження 33/804/366/21
Категорія: ч.1 ст.155-1, ч.1 ст.164 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Томілін О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Преснякова А.А.,

за участю секретарів судового засідання Сидельнікової А.В., Мацегори М.М.,

Полієвиць Н.І.

захисника Рослік Т.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу захисника Рослік Т.І., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка є фізичною особою - підприємцем, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 , ч. 1 ст. 164 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 , будучи фізичною особою підприємцем, здійснювала господарську діяльність у супермаркеті «Грація», за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, бул. Шевченка, буд.89, де 29.03.2021 о 10.35 годині було реалізовано одну пляшку пива «Калушське Жигулівське», ємністю 0,5л, 3,6% вмісту алкоголю, за ціною 14,50 грн., а також 01.04.2021 о 13:59 годині та о 14:06 годині було реалізовано один пакет молока «До кави» ТМ «Ферма» 2,5% 900 грам за ціною 24,90 грн., що підтверджується товарним чеком та чеком платіжного POS-терміналу №5029, 1 пляшку пива «Львівське 1715» світле ємністю 0,45 л 4,0 % вмісту алкоголю за ціною 15,29 грн. та 1 пляшку пива «Львівське» світле ємністю 0,5 л 3,7 % вмісту спирту. При цьому ОСОБА_1 не одержувала ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, передбаченої ч.20 ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (зі змінами і доповненнями).

Крім того, розрахункові операції проводились з використанням платіжної картки без застосування зареєстрованого, опломбованого у встановленому порядку та переведеного у фіскальний режим роботи РРО (ПРРО) без видачі відповідних розрахункових документів, тобто з порушенням порядку проведення розрахунків, передбаченого п.п.1, 2 ст. 3 Закон України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями), в частині проведення розрахункової операції без використання зареєстрованого, опломбованого у встановленому порядку та переведеного у фіскальний режим роботи реєстратора розрахункових операцій, з видачею розрахункового документу не встановленої форми та змісту особі, яка отримує товар.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.164 КУпАП та ч.1 ст.155-1 КУпАП.

Постановою від 01.06.2021 року адміністративні матеріали № 263/5040/21 та 263/5041/21 стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.155-1 та ч.1 ст.164 КУпАП об`єднані в одне провадження, якому присвоєний Єдиний унікальний номер судової справи № 263/5040/21.

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 червня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.155-1 та ч.1 ст.164 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник Рослік Т.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вказану постанову, просила її скасувати, ухвали нову, закривши провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що акт фактичної перевірки, який долучений в якості доказу до протоколу про адміністративне правопорушення, є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень.

Також зазначає, що чеки, які надані в якості доказів не містять найменування товару, яке було придбано у ФОП ОСОБА_1 , що не може трактуватися як належний доказ, яким зафіксовано факт продажу саме алкогольних напоїв, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. В товарних чеках зазначений інший час, ці чеки не дають підстав прийти до беззаперечного висновку, що товарні чеки із зазначенням найменування товару це наслідок проведення господарської операції ФОП ОСОБА_1 .

Доказів запрошення ФОП ОСОБА_1 до органу ДПС для ознайомлення із актом перевірки матеріали справи не містять, тож складання такого акту відбулося за відсутності ОСОБА_2 , при цьому посилання щодо її відмови від одержання та від підпису не підтверджуються матеріалами справи.

Окрім цього, зазначає, що матеріли справи не містять підтвердження, що товарно-матеріальні цінності на суму 32581 грн 60 коп. мають якесь відношення до ФОП ОСОБА_1 , право власності, документи які б підтверджували купівлю цього товару саме ОСОБА_1 або факт реалізації цих напоїв останньою. Фото, які наявні в матеріалах справи не можуть підтверджувати факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, оскільки не містять дату, місце виготовлення, посилання на технічний засіб та особу, якою було здійснено фотофіксацію.

Також зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про встановлення контролюючим органом фактів систематичності. В протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначено назву закону.

При цьому, чек від 29.03.2021 року та чеки від 01.04.2021 року з терміналу «ПриватБанк» відрізняються від товарних чеків найменуванням суб`єкта господарювання, де здійснювався розрахунок та купівля товару, сумою розрахунку і часом розрахункової операції. Тобто, не підтверджено факт роздрукування чеків під час здійснення контрольної закупки, а отже, і факт непроведення покупки через реєстратор розрахункових операцій.

Окрім того, з матеріалів перевірки не можна ідентифікувати особу, як робила контрольно-розрахункові операції, дана інформація відсутня в акті фактичної перевірки, що дає підстави для сумніву в проведенні контрольно-розрахункової операції саме працівником контролюючого органу.

Також зазначає, що ОСОБА_1 скористалася своїм правом адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень від 07.05.2021 року, прийнятих на підставі Акту фактичної перевірки від 12.04.2021 року та звернулася до ДПСУ зі скаргою від 14.06.2021 року.

Позиції учасників судового провадження

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність (а/с 120).

Захисник підтримала доводи апеляційної скарги, просила задовольнити на підставі доводів, які викладені в апеляційній скарзі, зазначивши, що ОСОБА_1 не була присутня під час проведення перевірки, до протоколу не додано належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованих адміністративних правопорушень. Захисник відмовилась від клопотання про витребування рішення суду за позовом ОСОБА_1 про оскарження податкових повідомлень-рішень від 07.05.2021 року, прийнятих на підставі Акту фактичної перевірки від 12.04.2021 року.

Заслухавши захисника, яка просила задовольнити апеляційні вимоги у повному обсязі, допитавши свідків, перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Згідно до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею дотримані.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.164, ч. 1 ст. 155-1 КпАП України, ґрунтується на матеріалах провадження та досліджених у судовому засіданні доказах.

Так, суддя суду першої інстанції дослідив матеріали справи, а саме протоколи про адміністративне правопорушення № 120 від 21.04.2021 року та № 119 від 21.04.2021, в яких викладені обставини скоєних правопорушень; акт фактичної перевірки від 09.04.2021; чеки від 01.04.2021 та від 29.03.2021; акт №3713/05/99/07/04/ від 12.04.2021 про відмову ОСОБА_1 від отримання та підпису матеріалів перевірки; а також письмові пояснення ОСОБА_1 , правильно встановив фактичні обставини справи та дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень.

З цими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, згідно диспозиції ч.1 ст.164 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Зазначена норма є бланкетною, що вимагає встановлення не тільки факту вчинення певного діяння, а також встановлення факту порушення цим діянням певних положень закону (або підзаконного акту), з посиланням на цей закон (або підзаконний акт).

Об`єктивна сторона цього правопорушення характеризується діями, спрямованими на провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом. Суб`єктом відповідальності в даному випадку є суб`єкт господарювання.

При цьому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 164 КУпАП, при встановленні об`єктивної сторони складу правопорушення, яке полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, з`ясуванню підлягають як факти здійснення реалізації продукції (виконання робіт чи надання послуг) особою без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, так і факти систематичності такої діяльності (три і більше разів), її самостійність та ініціативність, наявність в особи господарської компетенції щодо такої діяльності.

Відмінною від зазначеного є об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, яке полягає у провадженні господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, та нормативних актів, якими визначено порядок ліцензування, міститься у статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» № 222-VIII від 02.03.2015. Зокрема, ліцензуванню підлягають виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року

№ 481/95, з наступними змінами.

Відповідно ч. 20 ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року

№ 481/95, з наступними змінами, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Стороною захисту не оскаржується, що ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем та здійснює господарську діяльність у супермаркеті «Грація», за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , будучи фізичною особою підприємцем, без одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, здійснювала продаж пива, а саме 29.03.2021 о 10.35 годині було реалізовано одну пляшку пива «Калушське Жигулівське», ємністю 0,5л, 3,6% вмісту алкоголю, за ціною 14,50 грн., а також 01.04.2021 о 14:06 годині було реалізовано 1 пляшку пива «Львівське 1715» світле, ємністю 0,45л, 4,0% вмісту алкоголю за ціною 15,29 грн. та 1 пляшку пива «Львівське» світле, ємністю 0,5л 3,7 % вмісту спирту.

Вказані правопорушення були виявлені працівниками органу ДПС ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в ході перевірки господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 у супермаркеті «Грація», за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, бульвар Шевченка, буд.89, про що складено акту фактичної перевірки.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

До протоколу про адміністративні правопорушення долучені товарні чеки від 29.03.2021 року, згідно якого о 10:35 годині було реалізовано одну пляшку пива «Калушське Жигулівське», ємністю 0,5л за ціною 14,50 грн та чек від 01.04.2021 про реалізацію о 14:06 годині 1 пляшки пива «Львівське 1715» світле ємністю 0,45л за ціною 15,29 грн. та 1 пляшки пива «Львівське» світле ємністю 0,5л за ціною 12,10 грн. (а/с 7, 32).

При цьому покупці розраховувались платіжною карткою, на підтвердження оплати їм видавались чеки, які підтверджують факт належності проданих алкогольних напоїв ФОП ОСОБА_1 (а/с 7, 32).

Між тим, розрахункові операції проводились з використанням платіжної картки без застосування зареєстрованого, опломбованого у встановленому порядку та переведеного у фіскальний режим роботи РРО (ПРРО) без видачі відповідних розрахункових документів.

З матеріалів справи вбачається, що під час реалізації пива, де провадить господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , ані ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, ані її копія не були надані інспектору під час перевірки.

Під час апеляційного розгляду були допитані працівниками органу ДПС - свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що працює головним державним ревізором інспектором Головного управління ДПС у Донецькій області та здійснював перевірку, отримавши наказ та направлення для перевірки на підставі інформації, яка надійшла з ДПС України стосовно порушення діючого законодавства за зверненням громадянина ОСОБА_5 на діяльність магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою АДРЕСА_2 . При проведення фактичної перевірки приватний підприємець не попереджається заздалегідь, оскільки це не передбачено діючим законодавством.

При проведенні перевірки було здійснено покупки, розраховувались карткою через POS-термінал, отримується чек, а після цього проводиться платіж через касу магазину, тому різниця у часу в секундах на обох чеках. При розрахунку отримали сліп-чек, а потрібен фіскальний чек з РРО, оскільки при продажі пива розрахунки потрібно здійснювати через РРО.

У магазині «Грація» за вказаною адресою здійснюють діяльність багато підприємців, але згідно розрахункових документів, які були надані при проведенні розрахункових операцій, придбаний товар належить саме ФОП ОСОБА_6 , про що було зазначено в розрахунковому документі.

Через базу даних отримали інформацію, що ФОП ОСОБА_6 не має ліцензії на продаж алкогольних напоїв.

Особа, яка здійснювала розрахункову операцію на касі, не представилась, відмовилась від спілкування, а також надавати свої документи, накладні на пиво та відмовилась від ознайомлення з наказом та направленням про проведення перевірки, про що будо складено відповідний акт та після чого було розпочато перевірку та складені матеріали.

У ФОП ОСОБА_1 не має жодного найманого працівника, з POS-терміналом тільки вона могла працювати, інша особа не може використовувати даний засіб, ФОП ОСОБА_6 не має права передавати третім особам для використання свій термінал, згідно договору між банком та ФОП ОСОБА_6 , тобто розрахункові операції мала права здійснювати лише вона, згідно інформації з офіційного сайту Приват Банку, тому зробили висновок, що розрахункові операції на касі проводила саме ОСОБА_1 .

Перевірка тривала близько 10 днів, під час якої ФОП ОСОБА_6 було в телефонному режимі запропоновано надати відповідні документи, але ніяких документів надано не було, після чого ФОП ОСОБА_6 в телефонному режимі було запропоновано ознайомитись з матеріалами перевірки, але вона відмовилась, тому матеріли були направлені на її юридичну адресу поштою.

Свідок ОСОБА_4 дала аналогічні пояснення.

Відсутності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями на момент проведення перевірки підтверджується матеріалами справи, показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та не спростовується стороною захисту.

Таким чином, апеляційні доводи про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП є безпідставними та спростовуються матеріалами справи та дослідженими в ході судового розгляду доказами, в тому числі і показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , наданими під час апеляційного розгляду, які спростовують апеляційні доводи, що товарно матеріальні цінності не мають відношення до ФОП ОСОБА_6 та факту реалізації алкогольних напоїв останньою, оскільки терміналом через який було здійснено розрахункову операцію мала права користуватись лише ФОП ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду.

Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи фізичною особою підприємцем, здійснюючи господарську діяльність у супермаркеті «Грація», за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, бул. Шевченка, буд. 89, та реалізуючи 29.03.2021 о 10.35 годині одну пляшку пива «Калушське Жигулівське», ємністю 0,5л, 3,6% вмісту алкоголю, за ціною 14,50 грн., а також 01.04.2021 о 13:59 годині та о 14:06 годині - один пакет молока «До кави» ТМ «Ферма» 2,5% 900 грам за ціною 24,90 грн., проводила розрахункові операції з використанням платіжної картки без застосування зареєстрованого, опломбованого у встановленому порядку та переведеного у фіскальний режим роботи РРО (ПРРО) без видачі відповідних розрахункових документів, з видачею розрахункового документу не встановленої форми та змісту особі, яка отримує товар.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.155-1 КУпАП.

Так, ч. 1 ст. 155-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Зокрема, такий порядок та правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначаються Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР, з наступними змінами, дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що матеріали справи не містять доказів запрошення ОСОБА_1 до органу ДПС з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 12, 13, 16 Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 02.07.2016 № 566, у разі неможливості складання протоколу за місцем вчинення адміністративного правопорушення, протокол складається в органі доходів і зборів. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, запрошується до органу доходів і зборів для складання та підписання протоколу. У разі неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у визначений у запрошенні час складається акт довільної форми, який засвідчує факт такої неявки. Якщо розгляд справ про адміністративне правопорушення віднесено до відання інших органів, належно оформлений протокол надсилається органу, уповноваженому розглядати адміністративну справу, протягом трьох днів з дня його реєстрації. До протоколу додаються інші матеріали справи, які є в наявності в органах доходів і зборів та які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Згідно корінця повідомлення (а/с 37), ОСОБА_1 викликалась до Головного управління ДПС у Донецькій області для складання протоколу про адміністративне правопорушення, проте не з`явилась на виклик. Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставні.

Апеляційні доводи стосовно того, що з матеріалів справи не можна ідентифікувати особу, яка робила контрольно-розрахункову операцію, що дає підстави для сумніву в проведенні цієї операції саме працівником контролюючого органу не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із ст. 81 ПКУ.

Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, крім іншого, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу.

В судовому засіданні допитані як свідки працівники органу ДПС ОСОБА_3 та ОСОБА_4 показали, що вони як пересічні громадяни мають право роботи покупки, що ними і було зроблено під час контрольно-розрахункову операції, розраховувались вони своїми платіжними картками.

Стосовно доводів, що ОСОБА_1 скористалась своїм правом на оскарження податкових повідомлень-рішень та звернулась до ДПСУ зі скаргою, то оскарження податкових повідомлень-рішень не звільняє останньою від адміністративної відповідальності.

Апеляційні доводи про відсутність підтвердження, що товарно-матеріальні цінності на суму 32581 грн 60 коп. мають якесь відношення до ФОП ОСОБА_1 , фото, які наявні в матеріалах справи не можуть підтверджувати факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, оскільки не містять дату, місце виготовлення, посилання на технічний засіб та особу, якою було здійснено фотофіксацію, в ході апеляційного розгляду не досліджувалися, оскільки зазначені товарно-матеріальні цінності на суму 32581 грн 60 коп. не є предметом вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.164, ч.1 ст.155-1 КУпАП, тому і фото цих товарно-матеріальні цінності не є доказом за цими правопорушеннями.

Отже, за результатами перегляду оскаржуваної постанови в межах поданої апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає, що всупереч тверджень апелянта, суд при розгляді цієї справи повно, всебічно і об`єктивно дослідив дані, що містяться в матеріалах справи, належним чином перевірив обставини, викладені у протоколах за ч. 1 ст. 155-1 та ч. 1 ст. 164 КУпАП, дав цим обставинам належну правову оцінку та приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, дійшов правильного висновку про наявність в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника Рослік Т.І., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки відсутні підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Рослік Т.І., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.155-1, ч.1 ст.164 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя