Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа №: 506/593/21
Провадження № 3/506/494/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2021 року суддя Красноокнянського районного суду Одеської області Чеботаренко О. Л. , за участю секретаря судового засідання Паламарчук М.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Осокіна С.Ю., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли від відділу поліцейської діяльності №2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця ВПС «Окни» Подільського прикордонного загону Південного регіонального Управління ДПС України, громадянина України, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

16 серпня 2021 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серія ОБ №099874, згідно з яким останній 16.08.2021 року о 01.50 год. в смт Окни Одеської області на вул.Шкільна керував ТЗ Mitsubishi д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови) та «будучи в алкогольному сп`янінні», відмовився в проходження медичного огляду на стан сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що 16 серпня 2021 року він був у знайомого вище школи та допомагав йому, повертався додому пізно, був втомлений. По дорозі ОСОБА_2 з ОСОБА_3 попросили їх відвезти до с.Червоний Орач, на що він погодився. Потім його зупинили поліцейські та почали стверджувати , що він вживав алкоголь та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою Драгеру, на що він спочатку погодився, але потім зрозумів, що дії поліцейських є неправомірними. Він нічого не порушував, тому підстави зупинки були неправомірними. Крім того, поліцейські знімали відео на телефон, що, на його думку, теж неправомірно. Тому він в подальшому відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та запропонував поїхати до лікарні, однак його пропозицію поліцейські проігнорували. Його автомобіль забрали та штрафмайданчик, хоча він пропонував викликати друга чи батька, але поліцейські на це ніяк не відреагували.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 пояснив, що він запропонував ОСОБА_5 зустрітися в барі. Вони сиділи, пили каву. Потім ловили таксі та зустріли ОСОБА_1 , який погодився їх відвезти додому. По дорозі їх зупинила поліція, ОСОБА_1 запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою Драгеру, але він відмовився та просив пройти огляд в лікарні, але поліцейські його пропозицію проігнорували та складали протокол. Хоча поліцейські бачили його, свідком йому бути не пропонували. На його думку, ОСОБА_1 був тверезим, запаху алкоголю не було. Потім автомобіль забрав евакуатор.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що 16.08.2021 року її з ОСОБА_4 додому підвозив ОСОБА_1 . Їх зупинила поліція, попросили у ОСОБА_1 документи, він їх надав. Вона сиділа в автомобілі, але чула, що ОСОБА_1 запропонували пройти тест. На її думку, ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не було. Вона зрозуміла, що це буде довго, тому пішла звідти.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши вищевказаний свідків, вислухавши думку захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Осокіна С.Ю., який просив суд закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які вказували б на вчинення його підзахисним вищезазначеного адміністративного правопорушення, а також дослідивши матеріали справи:

- протокол про адміністративне правопорушення серія ОБ №099874 від 16.08.2021 року, складений відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП /а.с.1/;

- копію посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 /а.с.2/;

- довідку відділу поліцейської діяльності №2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, відповідно до якої згідно перевірки по ІІПС «Цунамі» ІІПС «НАІС Посвідчення водія», ОСОБА_1 отримував посвідчення водія. Крім того, згідно перевірки по ІІПС «Цунамі» ІІПС НАІС «Адмінпрактика», ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не притягувався /а.с.3/;

- відеозапис від 16.08.2021 року, яким зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, після чого йому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою Драгеру, на що останній спочатку погодився, однак в подальшому, помітивши, що ведеться відеозапис на телефон працівника поліції, в подальшому від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки відмовився, після чого працівником поліції йому повідомлено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП /а.с.4/;

- копію акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 16.08.2021 року,

приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251 , 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.1 КУпАП ,завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством .

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, основним для вирішення справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення складу правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому КУпАП визначено форму і основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення та змісту постанови, що приймається в конкретній справі. У них повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема, дані про час, місце вчинення адміністративного правопорушення, його суть, дані про свідків і потерпілих, їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах, тобто всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення.

Таким чином, протокол є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій, і є одним із основних джерел доказів.

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №099874 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Слід зазначити, що склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; та суб`єктивна сторона.

Так, зокрема, об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення.

За диспозицією за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за:

- керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

або за

- передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

або за

- відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто ,об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,утворює одне із вищевказаних діянь.

Разом з тим, у описовій частині протоколу зазначено, що 16.08.2021 року о 01.50 год. ОСОБА_1 в смт Окни Одеської області на вул.Шкільна керував ТЗ Mitsubishi д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови) та «будучи в алкогольному сп`янінні», відмовився в проходження медичного огляду на стан сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

П.2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, відповідно до п.2.9 а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, ОСОБА_1 інкримінується одночасне вчинення дій, які є взаємовиключними, а саме:

- і порушення п.2.5 ПДР України, тобто відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння,

- і перебування у стані алкогольного сп`яніння, що заборонено п.2.9 а) ПДР України під час керування транспортним засобом, хоча посилання на порушення ОСОБА_1 п.2.9 а) ПДР України у протоколі не зазначено.

При цьому, будь-яких доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що вказано в протоколі, до протоколу не долучено.

Що стосується відмови від проходження медичного огляду на стан сп`янінні, про що також вказано в протоколі, слід зазначити наступне.

Ч.1 ст.266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч.2 ст.266 КУпАП).

Відповідно до п.6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі в тексті Інструкції), огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, згідно з п.7 розділу 1 вказаної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Як вбачається з фактично долученого до протоколу відеозапису, про долучення якого не зазначено ні в протоколі про адміністративне правопорушення в полі «До протоколу додаються», яке взагалі не заповнене, ні в супровідному листі, яким вказаний протокол з додатками направлено до суду, після відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, останньому взагалі не пропонувалося пройти медичний огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, як передбачено п.7 розділу 1 вищевказаної Інструкції, а відразу було повідомлено про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП.

Таким чином, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не було дотримано порядок проведення огляду на стан сп`яніння, встановлений вищевказаною Інструкцією.

При цьому, виходячи із описової частини протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №099874 від 16.08.2021 року, складеного відносно ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що особою, уповноваженою на складання протоколу, фактично не було належним чином сформульовано обвинувачення щодо ОСОБА_1 про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а суддя, здійснюючи правосуддя, відповідно до ст.129 Конституції України, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Згідно п.4 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті1,3, частина друга статті19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Слід зауважити, що право на справедливий суд гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятою Радою Європи 04.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, відповідно до неї суд встановлює обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи обвинувачення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що у діях ОСОБА_1 , які були зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 ч.1 КУпАП, а тому відсутній і склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За вимогами п.1 ст.247 КУпАП, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Тому, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі слід закрити.

Що стосується інших аргументів адвоката Осокіна С.Ю. про, на його думку, порушення при складанні протоколу, то Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява №4909/04, від 10 лютого 2010 року). Тому суддя не вбачає необхідності аргументувати вищезазначені заперечення, виходячи із їх несуттєвості та малозначності для цієї конкретної справи.

Керуючись ст. 247 п.1, ст.283, п.3 ст.284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, відносно якої відкрито адміністративне провадження, захисником, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, а прокурором - в межах повноважень, визначених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Повний текст постанови оголошений 22.11.2021 року о 16.45 год.

Суддя Чеботаренко О. Л.