Справа № 242/6145/21
Провадження № 3/242/2240/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Черков В.Г., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, головного сержанта взводу охорони та патрульно-постової служби роти Військової служби правопорядку Військової частини НОМЕР_1 , що проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНК-2 № 3166 від 25.11.2021 року ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, 25.11.2021 року о 21 год. 15 хв. прибув до розташування ІНФОРМАЦІЯ_3 з ознаками алкогольного сп`яніння, який був виявлений військовим комендантом ІНФОРМАЦІЯ_3 та відносно нього було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Алконт-М». Відповідно до результатів медичного огляду у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння 033 проміле. Тим самим, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 факт адміністративного правопорушення не визнав та зазначив, що він 25.11.2021 року алкогольних напоїв не вживав та взагалі їх не вживає, оскільки має хронічне захворювання печінки у воді хронічного вірусного гепатиту С в стадії вірусної ремісії. Під час огляду він повідомляв про це та говорив, що вжив 0,5 літрів безалкогольного пива «Чернігівське».

Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення, матеріали справи та поданні до суду заперечення, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Слід зазначити, у справах «Енгель та інші проти Нідерландів», «Озтюрк проти Німеччини» «Лутц проти Німеччини» ЄСПЛ тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо. У деяких справах проти України ЄСПЛ констатував порушення статей 6 і 7 Конвенції, а також ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції у справах про адміністративні правопорушення, як наприклад, у справах «Гурепка проти України», «Гурепка проти України (№ 2)», «Лучанінова проти України, «Вєренцов проти України» та інші. Таким чином, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ при розгляді справ про адміністративні правопорушення національні органи влади мають дотримуватися гарантій, притаманних кримінальному провадженню.

Тяжкість передбаченого диспозицією як частини 1, так і частини 3 статті 172-20 КУпАП адміністративного стягнення в виді, в тому числі, арешт з утриманням на гауптвахті, свідчить про те, що при розгляді справи про зазначений вид адміністративного правопорушення слід дотримуватись гарантій, притаманних кримінальному провадженню, в тому числі права на захист від висунутого твердження про скоєння адміністративного правопорушення, яке сформульовано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» визначено порядок затвердження та повірки засобів вимірювальної техніки медичного призначення. Встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Згідно державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення наявна інформація щодо аналізаторів вмісту парів алкоголю «Алконт» під № 9085/2009.

Тобто, аналізатор Алконт належить до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до наведених вимог закону міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності. Порядок встановлення міжповірочних інтервалів визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається становить один рік (наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13 жовтня 2016 року).

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд ОСОБА_1 було проведено за допомогою алкотестера «Алконт М» № 00216 за результатами огляду на стан сп`яніння: проба позитивна 0,33 проміле.

Згідно роздруківки (квитанції), огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено 25.11.2021 року за допомогою алкотестера «Алконт М» № 00216. Дата повірки вказаного приладу зазначена 02.09.2020 року.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься свідоцтво про повірку законодавчо регульованої вимірювальної техніки № 06-1/24652-9 від 16.11.2022 року, у розділі про назву, серію та номер приладу зазначено - «Алконт-М» зав. № 00216-15. Натомість, на думку суду, вказана у вищевказаному свідоцтві інформація не надає суду достатніх підстав вважати, що саме за допомогою алкотестеру «Алконт-М» зав. № 00216-15 25.11.2021 року здійснювався медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та доданої до нього роздруківки зазначено назву, серію та номер приладу зазначено - «Алконт-М» зав. № 00216 та дата повірки - 02.09.2020 року.

Поміж іншим, поза увагою суду не залишається і той факт, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд ОСОБА_1 не містить дати здійснення вказаного огляду.

Згідно ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Надаючи аналіз письмовим поясненням свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд вважає їх такими, що не доводять факт знаходження ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки зі змісту вищевказаних пояснень вбачається, що дані свідки були запрошені для фіксації показників приладу алкотестеру «Алконт-М», які судом вже визнані такими, що не доводять вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Суд також акцентує увагу, що матеріали справи не містять жодного доказу в підтвердження факту, що ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та факт відмови останнього від прохолодження такого огляду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про факт появи військовослужбовця ОСОБА_1 на території військової частини в нетверезому стані, яка вчинена в умовах особливого періоду та вчинення адміністративного правопорушення ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а при притягненні до адміністративної відповідальності в жодному разі не може бути допущено випадків свавільності з боку державних органів..

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, встановлену, зокрема КУпАП .

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Підсумовуючі все вищевикладене слід також зазначити, що в своїх рішеннях у справі «Малофєєва проти Росії» та справі «Карелін проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 283, 285 КУпАП,

П о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ч. 3 ст. 172-20 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДНК-2 № 3166 від 25.11.2021 року, закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову суду може бути подано до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Г. Черков