33/804/209/21
264/130/21

33/804/209/21
264/130/21
Категория: ст. 130 ч.1, 124 КпАП України

П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
м. Маріуполь
6 травня 2021 року суддя Донецького апеляційного суду Топчій Т.В., за участю секретаря Меркулової Я.О., захисника Попова В.М., розглянув апеляційну скаргу захисника Попова В.М., діючого в інтересах ОСОБА_1 на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 березня 2021 року, якою провадження щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
закрито, у зв`язку із закінченням строку притягнення останнього до адміністративної відповідальності, за вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч.1, 124 КУпАП,-
ВСТАНОВИЛА:
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.
12 січня 2021 року до Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшло два адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12.03.2021 року адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП об`єднані в одне провадження.
Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 березня 2021 року провадження відносно ОСОБА_1 закрито, у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, за вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч.1, 124 КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
В своїй апеляційній скарзі захисник Попов В.М., діючий в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, винести нову, якою провадження за ст.130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАп і закрити провадження на підставі ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП. Зазначає, що суд першої інстанції проігнорував доводи сторони захисту щодо необхідності визнання протоколу за ст. 130 ч.1 КУпАП недопустимим доказом. Так, протокол був складений без участі ОСОБА_1 28.12.2020 року, за правопорушення, яке було вчинене 24.11.2020 року, тобто протокол був складений більше ніж через місяць з моменту вчинення правопорушення, що є порушенням вимог ст. 254 ч.2 КУпАП, де зазначається, що протокол складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, крім того не було вручено ОСОБА_1 під розписку копію протоколу, не ознайомлено його зі змістом протоколу; не роз`яснено ОСОБА_1 права, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, не повідомлено про час і місце розгляду справи у строки, передбачені ст. 277 КУпАП, чим позбавлено ОСОБА_1 можливості подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу. Оскільки обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, тому провадження за ст. 130 ч.1 КУпАП підлягає закриттю, а постанова суду скасуванню.
Крім того зазначає, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не може бути допустимим доказом перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння, оскільки вказаний у висновку час огляду не відповідає дійсності, та огляд було проведено після спливу визначеного законом 2 годинного терміну після настання ДТП, згідно інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року що вказує на недійсність результатів такого огляду і недопустимість висновку як доказу у справі.
Мотиви суду
Також, згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом. За змістом ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є доведення об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення.
Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови доведеності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, на підставі належних та допустимих доказів. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Проте, всупереч вказаних вимог закону, суд першої інстанції не з`ясував всі обставини справи та розглянувши справу поверхово, дійшов передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Апеляційний суд виходить з того, що загальні правила складання протоколів, передбачені ст. 256 КУпАП. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Приймаючи рішення за апеляційними вимогами захисника Попова В.М. щодо недопустимості як доказу протоколу про адміністративне правопорушення апеляційний суд виходить з наступного.
Частина 2 статті 254 КУпАП встановлює, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП за правопорушення, вчинене 23.11.20 року було складено працівниками поліції 28.12.20 року після отримання постанови слідчого слідчого відділу Кальміуського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області Нікітенко М.І. про обґрунтованість невнесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань факту дорожньо-транспортної події за участю ОСОБА_1 ,, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , оскільки факту спричинення тілесних ушкоджень, які б утворили склад злочину, передбаченого ст. 286 КК України не виявлено, що суд вважає порушенням вимог ст. 254 ч.2 КУпАП, якою чітко визначені строки складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Суд вважає, що у даному випадку у органу, уповноваженого складати протокол за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 у на день вчинення адміністративного правопорушення 23.11.20 року у розпорядженні були всі необхідні документи (пояснення двох свідків - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , пояснення самого ОСОБА_1 , висновок за результатами медичного огляду на стан сп`яніння з КНП «Медичний центр лікування та профілактики залежності м. Маріуполя» щодо ОСОБА_1 ). Оформлення протоколу та висновки працівників поліції, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП ніяким чином не залежали від результатів досудового розслідування та перевірок, проведених одночасно щодо дій ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП. Отже, суд вважає, що у працівників поліції не було ніяких перешкод для вчасного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП з додержанням положень ст. 254 ч.2 КУпАП.
Проте, в порушення вказаної норми закону суд першої інстанції визнав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП належним доказом, чим припустився помилки.
Крім того, порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.
Відповідно до ст. 266 ч.4,5 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Доводи захисника Попова В.М. стосовно недопустимості як доказу вини ОСОБА_1 висновку щодо результатів медичного огляду за № 628 від 24.11.2020 року є слушними, з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом було виявлено працівниками патрульної служби поліції 23.11.20 р. о 20-15 год., а огляд ОСОБА_1 в КНП «Медичний центр лікування та профілактики залежності м. Маріуполя» був проведений 24.11.2020 року о 00-06 год., тобто з порушенням положень ст. 266 ч.4,5 КУпАП, що є підставою для визнання такого висновку недопустимим доказом у провадженні.
Таким чином, за результатми апеляційного перегляду провадження, суд вважає ці докази є неналежними та недопустимими, а тому доводи апеляційної скарги захисника Попова В.М. є слушними.
Постанова суду в частині закриття провадження щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП за спливом строку накладення на нього адміністративного стягнення на підстав ст. 38, 247 ч.1 п.7 КУпАП стороною захисту не оскаржується.
Враховуючи, що при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам, та помилково прийнято рішення про наявність в діях останнього інкримінованого йому складу адміністративного правопорушення, вважаю, що постанова суду підлягає частковому скасуванню. Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП підлягає закриттю на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, в іншій частині постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 березня 2021 року ухвалену щодо ОСОБА_1 слід залишити без зміни.
Керуючись ст. 294 КУпАП суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Попова В.М., діючого в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 березня 2021 року ухвалену щодо ОСОБА_1 - скасувати частково.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП закрити на підстав ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В іншій частині постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 березня 2021 року ухвалену щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.
Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя: