Справа № 326/527/21
Провадження № 3/326/297/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Каряка Д.О., при секретарі Кузякіної К.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління служби безпеки України в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Пантелеймонівка Горлівського району Донецької області, громадянина України, військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за вчинення правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Приморського районного суду надійшли матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

У протоколі № 59/17/03 нт від 31.03.2021 вказано, що в порушення функціональних обов`язків та взятого на себе письмового зобов`язання, ОСОБА_1 як керівник установи, відповідно до покладених на нього законодавством здійснення функцій щодо контролю за забезпеченням охорони державної таємниці не вжив заходів, спрямованих на організацію та забезпечення режиму секретності в Приморському РТЦК та СП, а також не здійснив належний контроль за виконанням заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці в Приморському РТЦК та СП, що, у свою чергу, призвело до порушення вимог ст.ст. 3, 5, 18, 20, 28, 37 Закону України «Про державну таємницю» та п.п. 3, 5, 36, 40, 42, 43, 116, 160, 220, 248, 434, 435, 436, 748, 700, 749 (2), 750, Порядку-939, внаслідок чого створено загрозу до витоку секретної інформації (2).

Зокрема, в порушення п.п. 5, 42(3) Порядку-939, в Приморському РТЦК та СП не розроблено план заходів щодо охорони державної таємниці на 2021 рік. Разом з цим, в Приморському РТЦК та СП не розробляються на основі вимог законодавства та за результатами вивчення стану діяльності установи поточні плани охорони державної таємниці, а також плани заходів щодо вирішення окремих питань забезпечення режиму секретності.

В порушення п.42(8) Порядку-939, в Приморському РТЦК та СП не ведеться облік та не здійснюється аналіз фактів порушень вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці.

В порушення ст.ст. 5, 21, 28, 37 Закону України «Про державну таємницю», п.п. 3, 116, 248, 434, 435, 436, 749(2) Порядку-939, в Приморському РТЦК та СП не проведено загальну перевірку наявності усіх вхідних та підготовлених документів, а також інших МНСІ з грифом секретності «Цілком таємно» і «Таємно», взятих на облік у 2020 році. Разом з цим, перевірка наявності МНСІ на ІV квартал 2020 року також не проводилась. В журналах обліку вхідних та підготовлених документів відсутні дані про обіг матеріальних носіїв секретної інформації і додатків до них (долучення їх до справ, відправлення адресатові, знищення або перереєстрації); не проставлені штампи та не зроблені записи про проведену перевірку (загальна перевірка наявності МНСІ за 2020 рік), які повинні бути засвідчені підписом членів або голови комісії.

Дані факти створюють загрозу до виходу з-під контролю МНСІ та створюють загрозу витоку секретної інформації в Приморському РТЦК та СП.

В порушення вимог ст.ст. 5, 28, 37 Закону України «Про державну таємницю», п.п. 3, 40, 116, 749(2) Порядку-939, призначення начальника РСО Приморського РТЦК та СП ( ОСОБА_2 ), здійснено без погодження у встановленому порядку з органом СБ України (УСБУ в Запорізькій області).
В порушення вимог п. 42 (15) Порядку-939, в Приморському РТЦК та СП

не організовуються та не здійснюються навчання працівників установи, діяльність яких пов`язана з державною таємницею (в РСО Приморського РТЦК та СП відсутні відповідні плани-конспекти проведення занять). Також в Приморському РТЦК та СП не здійснюються заходи щодо перевірки знань таких працівників вимог нормативних документів з питань охорони державної таємниці.

В порушення вимог ст.ст. 5, 28, 37 Закону України «Про державну таємницю», п.п. 3, 36, 116, 749(2) Порядку-939, на начальника РСО Приморського РТЦК та СП покладені інші види діяльності (функції), які не пов`язані з охороною державної таємниці, що заборонено. Зокрема, начальник РСО установи ( ОСОБА_2 ) постійно залучається до несення добових чергувань

в Приморському РТЦК та СП.

В порушення п. 700 Порядку-939, у кінці року відомості про виїзд за кордон працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 не узагальнюються та не враховуються для використання у плануванні заходів щодо вдосконалення системи охорони державної таємниці в Приморському РТЦК та СП.
В порушення п.220 Порядку-939,у списку відповідальних осіб (№ 15/39 від 14.12.2020, затверджений 14.12.2020), що мають право здавати під охорону та знімати з охорони режимні приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , із зразками їх підписів, значаться особи, які на час проведення перевірки вже не значаться в штаті Приморського РТЦК та СП (звільнені або переведені до іншого місця служби).

В порушення п.160 Порядку-939, в Приморському РТЦК та СП не розроблено план заходів щодо перегляду та приведення грифів секретності матеріальних носіїв інформації на 2021 рік, що зберігаються в установі, у відповідність із Зводом відомостей, що становлять державну таємницю.

З урахуванням викладеного, в порушення ст.ст. 5, 18, 21, 28, 37 Закону України «Про державну таємницю», п.п. 3, 5, 41, 42, 43, 116, 748, 749(2), 750 Порядку-939, військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_3 та СП ОСОБА_1 не організовується та не здійснюється належний контроль за станом забезпечення охорони державної таємниці та дотриманням вимог законодавства в цій сфері

в Приморському РТЦК та СП.

Зокрема, планові та позапланові перевірки з контролю за забезпеченням охорони державної таємниці в Приморському РТЦК та СП не проводяться. Накази (розпорядження тощо) керівника Приморського РТЦК та СП на проведення визначених перевірок не видаються. Також, відсутні відповідні акти таких перевірок.

Таким чином, запроваджена система охорони державної таємниці не дозволяє військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_3 та СП ОСОБА_1 здійснювати належний контроль за станом охорони державної таємниці в Приморському РТЦК та СП, про що свідчать виявлені під час перевірки чисельні порушення режиму секретності, які, у свою чергу, створили загрозу до витоку секретної інформації (2).

Тим самим, своїми діями громадянин України ОСОБА_1 , який був ознайомлений щодо відповідальності за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці, у зв`язку з чим повинен був усвідомлювати протиправний характер своїх дій та передбачати настання можливих шкідливих наслідків, вчинив порушення вказаних норм Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939 та вимог статей 5, 28, 37 Закону України «Про державну таємницю» в частині невиконання основних завдань, покладених на керівника Приморського РТЦК та СП та дотримання вимог режиму секретності в Приморському РТЦК та СП.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 порушив законодавство про державну таємницю, а саме, не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечив контроль за охороною державної таємниці в Приморському районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надіслав суду заяву про відвід судді Приморського районного суду Запорізької області Каряки Д.О. на підставі того, що за родом своєї діяльності він приймав і приймає участь в спільних оперативних нарадах керівників органів місцевого самоврядування та державних установ м. Приморськ Запорізької області. На зазначених нарадах, також в якості учасника, неодноразово був присутній в.о. голови Приморського районного суду Каряка Д.О., якого він знає особисто, і підтримує з ним дружні стосунки.
Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Так, згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП України провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Згідно з ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних судах визначається Конституцією України, КУпАП та іншими законами України.
Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно не передбачають порядку розгляду заяви про відвід та самовідвід.
Водночас, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Так, п. 4 Рішення Ради суддів України від 08 червня 2017 року за №34, роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.
Процесуальним законодавством, зокрема кримінально-процесуальним, цивільно-процесуальним, передбачено різний порядок вирішення відводів та самовідводів у справах.
Конституційний Суд України у рішенні від 09 лютого 1999 року у справі №1-рп/99 зазначив, що принцип, закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
У разі існування неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть, якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності. Така неузгодженість може виникнути внаслідок того, що прийняття нової норми не завжди супроводжується скасуванням «застарілих» норм з одного й того ж питання.
Крім того, 15.12.2017 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким ЦПК України викладено в новій редакції. З аналізу вказаних норм, суд приходить до висновку, що врегулювання процедури розгляду відводів та самовідводів в справах про адміністративні правопорушення слід здійснювати шляхом застосування аналогії закону, за нормами процесуального законодавства, в якому викладена вказана процедура в найбільш актуальній редакції. В даному випадку, таким процесуальним актом слід вважати Цивільний процесуальний кодекс України.
Так, відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - КЗПЛ) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом (п. 1). Як зазначається у п. 11 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухвалених 17.11.2010, зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідними для гарантування рівності сторін перед судом» (п. 11).
Крім того, відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XI (чергового) з`їзду суддів України від 22.02.2013, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.
Підставою заявлення головуючому судді відводу, є намір уникнення подальших сумнівів у сторін по справі в неупередженості судді.
Оскільки зазначені обставини можуть викликати сумнів у об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду справи заява ОСОБА_1 про відвід судді підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7 КУпАП, 36, 40 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Каряки Д.А у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП - задовольнити.

Матеріали адміністративної справи передати до канцелярії Приморського районного суду Запорізької області для забезпечення її розгляду іншим суддею у порядку визначеному чинним законодавством.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Д.О. Каряка

Згідно з оригіналом: суддя Д.О. Каряка

Постанова набрала чинності «_____» ____________________________ 2021 року

Термін пред`явлення постанови до виконання «_____» _________________________ 2021 року

11.05.21