Постанова

Іменем України

29 квітня 2021 року

м. Київ

провадження №33/824/2369/2021

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О.Ф.,

розглянув клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Фєтісова Євгена Павловича

про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018 року

у справі №759/3101/18 Святошинського районного суду м. Києва

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

громадянина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2018 року, о 13 год. 00 хв., лейтенантом поліції 5 роти, батальйону №4, полку №1 НП УПП в м. Києві, складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №055205. Згідно даного протоколу, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зазначено номер телефону: НОМЕР_1 ; зазначено місце проживання: АДРЕСА_1 ), 20.02.2018, о 12 год. 00 хв, керував транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. До протоколу додано висновок лікаря від 24.02.2018.

Постановою Святошинськогорайонного суду м. Києва від 13 квітня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200,00 грн з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

Не погоджуючись з вказаною постановою Святошинського районного суду м. Києва від 13.04.2018, захисник ОСОБА_1 - Фєтісов Є.П. 12.04.2021 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції від 13.04.2018 та закрити провадження у даній справі.

Одночасно в апеляційній скарзі захисник Фєтісов Є.П. просив поновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови судді від 13.04.2018. Як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження посилався на те, що дана справа була розглянута за відсутності особи, що вчинила адміністративне правопорушення; ОСОБА_1 не був сповіщений про розгляд справи (сповіщена була невстановлена особа); копію оскаржуваної постанови ним отримано лише 02.04.2021, а 05.04.2021 здійснено ознайомлення з матеріалами справи.

Крім того, посилався на те, що в постанові судді від 13.04.2018 співпадають лише ПІБ ОСОБА_1 та дата його народження, однак останній ніколи не проживав за адресою, вказаною у постанові: АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 ніколи не керував транспортним засобом "Daewoo Lanos", державний номерний знак НОМЕР_2 . Згідно витягу з Єдиного демографічного реєстру від 24.01.2018 та довідки про реєстрацію місця проживання особи від 09.01.2018 місцем проживання ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_2 .

Зазначив, що в день складення протоколу про адміністративне правопорушення - 20.02.2018 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебував на роботі та керував іншим транспортним засобом, що підтверджується подорожнім листом ТОВ "МП" Мостострой".

Також, як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження посилався на те, що 15 вересня 2003 року ОСОБА_1 втратив посвідчення водія серії НОМЕР_3 , яке незаконно було використано невстановленою особою, та на яку і складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. А підпис, який був проставлений невстановленою особою в цьому протоколі очевидно навіть візуально не відповідає дійсному підпису ОСОБА_1 .

На думку захисника Фєтісова Є.П., за вказаних вище обставин, невстановлена особа, під час вчинення 20.02.2018 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, назвалась ім`ям ОСОБА_1 та незаконно використала втрачене 15.09.2003 посвідчення водія серії НОМЕР_3 , внаслідок чого ОСОБА_1 був неправомірно притягнутий 13.04.2018 Святошинським районним судом м. Києва до відповідальності. Додав, що таке мало місце двічі - 20.02.2018 (складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП) та 16.04.2018 (складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП). За результатами правопорушення, вчиненого 16.04.2018 нібито ОСОБА_1 , 31 травня 2018 року Солом`янським районним судом м. Києва винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Вказував, що копія постанови Святошинського районного суду м. Києва від 13.04.2018 не була вручена ОСОБА_1 .

Захисник Фєтісов Є.П. вважав, що вказані обставини є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018 року.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст. 294 КУпАП встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Зокрема, частиною другою статті 294 КУпАП визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Отже, з урахуванням положень статті 294 КУпАП, останнім днем для подачі апеляційної скарги на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018 року є 23.04.2018.

Водночас, апеляційну скаргу на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 13.04.2018 захисником ОСОБА_1 - Фєтісовим Є.П. подано 12.04.2021 (а.с. 60), тобто з пропуском строку, встановленого ст. 294 КУпАП.

За приписами ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, якщо його було пропущено з поважних причин. Про такі причини апеляційний суд повинна повідомити особа, яка подає апеляційну скаргу на постанову судді, зазначивши їх у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді та підтвердити належними доказами.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, Фєтісов Є.П. посилався на те, що протокол про адміністративне правопорушення від 20.02.2018 складено на невстановлену особу, яка незаконно використала посвідчення водія серії НОМЕР_3 , втрачене ОСОБА_1 15 вересня 2003 року; в протоколі зазначено місце проживання за яким ОСОБА_1 ніколи не проживав; зазначено транспортний засіб, який не належить ОСОБА_1 та яким він ніколи не керував; підпис, який проставлений невстановленою особою в протоколі про адміністративне правопорушення візуально не відповідає підпису ОСОБА_1 , здійсненому в інших документах. Також посилався на те, що ОСОБА_1 не було сповіщено про розгляд справи, що ще раз підтверджує факт використання невстановленою особою втраченого посвідчення водія ОСОБА_1 .

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що наведені Фєтісовим Є.П. причини пропуску строку на апеляційне оскарження не підтверджено достатніми доказами, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №055205 від 20.02.2018, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20 лютого 2018 року, о 12 год. 00 хв, керував транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Крім цього, в протоколі зазначено контактні дані ОСОБА_1 , а саме номер телефону: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 1). Дані обставини зазначені і в оскаржуваній постанові Святошинського районного суду м. Києва від 13.04.2018. Такі ж ідентифікуючі дані щодо ОСОБА_1 зазначені захисником Фєтісовим Є.П. в апеляційній скарзі та інших долучених до скарги документах, зокрема в Договорі про надання правової допомоги від 15.02.2021

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №055205 від 20.02.2018 зазначено, що у ОСОБА_1 тимчасово вилучено посвідчення водія НОМЕР_3 .

З матеріалів справи вбачається, що посвідчення водія серія НОМЕР_3 , яке вказане у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №055205 від 20.02.2018, 02 листопада 2000 року було видано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКПП НОМЕР_4 (а.с. 15).

На час видачі 02.11.2000 ОСОБА_1 посвідчення водія серія НОМЕР_3 діяли положення Інструкції про порядок приймання екзаменів, оформлення видачі (обміну) посвідчень водія, обліку та зберігання документів, які стосуються екзаменаційної роботи, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №394 від 21.06.1993 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.09.1993 за №125 (зі змінами, внесеними згідно з Додатком №1 до Наказу МВС №166 від 02.04.1994). Дана Інструкція втратила чинність 05.02.2010.

Пунктом 13 даної Інструкції було визначено, що записи у посвідченнях водія і талонах до них робляться спеціальним чорнилом або кульковою авторучкою від руки, друкарськими машинками або ЕОМ державною мовою. Крім того, записи прізвища, імені та місця проживання в посвідченні водія дублюються літерами латинського алфавіту.

Отже, аналіз даної норми свідчить про те, що в посвідченнях водія, які видавалися на час дії вищевказаної Інструкції, обов`язково зазначався запис про місце проживання особи, якій таке посвідчення видавалося.

З наведеного слідує, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 20.02.2018 та в оскаржуваній постанові від 13.04.2018 зазначено місце проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на час видачі посвідчення водія серія НОМЕР_3 (02.11.2000).

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник Фєтісов Є.П. надав витяг з Єдиного демографічного реєстру від 24.01.2018 та довідку про реєстрацію місця проживання, згідно яких місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 . Дата реєстрації 27.11.2012 (а.с. 53-54). Тобто, дані документи підтверджують факт реєстрації місця проживання ОСОБА_1 з 27.11.2012 та до цього часу.

Разом з тим, скаржником не надано доказів, що на час видачі посвідчення водія серія НОМЕР_3 від 02.11.2000, ОСОБА_1 не був зареєстрований за адресою вказаною у посвідченні водія, з якого і були внесені відомості про місце проживання порушника до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №055205 від 20.02.2018.

Таким чином, посилання скаржника на те, що ОСОБА_1 ніколи не проживав за адресою, вказаною у протоколі, не підтверджено належними доказами.

Посилання скаржника про те, що автомобіль який вказано у протоколі не належить ОСОБА_1 теж не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення автомобіль "Daewoo Lanos", державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , належить ОСОБА_4 (а.с. 1).

Також не заслуговують на увагу апеляційного суду, а відтак і не можуть бути поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження посилання скаржника на те, що виконаний у протоколі про адміністративне правопорушення підпис не відповідає дійсному підпису ОСОБА_1 , виконаному в інших документах, оскільки такі доводи є лише припущеннями скаржника та не підтверджені належними доказами, зокрема висновком почеркознавчої експертизи.

З наведеного слідує, що не знайшли свого підтвердження посилання скаржника щодо використання невстановленою особою втраченого ОСОБА_1 посвідчення водія серія НОМЕР_3 від 02.11.2000 та складення на цю невстановлену особу протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Більш того, посилання скаржника на те, що невстановленою особою використано втрачене ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_3 спростовуються тим, що ідентифікаційний номер ОСОБА_1 : НОМЕР_4 , який вказаний у договорі про надання правової допомоги, долученому до апеляційної скарги, вказаний і державним виконавцем Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дербіною Л.В. при примусовому виконанні постанови у справі №3/4260/18 від 31.05.2018, винесеної Солом`янським районним судом м. Києва (а.с. 40).

За вказаних обставин, апеляційний суд вважає, що причини пропуску строку на апеляційне скарження, які викладені захисником Фєтісовим Є.П. у клопотанні є неповажними, оскільки не підтверджені належними та достатніми доказами.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що при розгляді клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення суд не перевіряє доводи апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки за результатами розгляду апеляційної скарги по суті.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018 року, про що ставить питання захисник Фєтісов Є.П., не має, а тому у задоволенні клопотання про поновлення такого строку слід відмовити, у зв`язку із чим апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Фєтісову Євгену Павловичу у задоволенні його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018 року.

Апеляційну скаргу Фєтісова Євгена Павловича на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018 року повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ф. Мазурик