Справа№718/2891/18
Провадження№3-в/718/7/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2021 року м. Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області в складі:

Головуючого судді Мінів О.І.,

секретаря судових засідань Савчук А.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань заяву адвоката Шевченко Миколи Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 про перегляд справи №718/2891/18 за нововиявленими обставинами,-

за участю учасників судового провадження:

захисника адвоката Шевченка М.М.,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Шевченко М.М. в інтересах ОСОБА_1 29.12.2020 року звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області із заявою про перегляд справи про адміністративне правопорушення №718/2891/18 за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви покликається на незгоду із прийнятим рішенням про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, згідно постанови Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25.10.2018 року, яка в подальшому 28.12.2018 Чернівецьким апеляційним судом залишена без змін.

Вказує на те, що після набрання законної сили вищезазначеної постанови, стали відомі обставини, які не були відомі суду і не досліджувались на час судового розгляду при ухваленні рішення суду, і які разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність рішення суду, що належить переглянути.

У поданій заяві заявник посилається на положення ст. 459 КПК України та зазначає, що є підстави для перегляду рішення суду у зв`язку із нововиявленими обставинами, які вважає істотними для справи, зокрема:

1)наявність відповіді на адвокатський запит від 04 грудня 2020 року Генеральним директором «ЧОНД», в якому зазначається, що надання інформованої згоди та згоди на обробку персональних даних не передбачено інструкцією про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вказано також, що така згода вимагатись не може.

2)висновок експерта №134 за результатами проведення комісійного судово медичного експертного дослідження (обстеження) за даними акта 970 від 10 серпня 2018 року Акту судово медичного дослідження (обстеження) та відповідь Департаменту охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації від 14.12.2020 року №01.2/4907.

3)відомості про те, що понятий, який був присутній при огляду (фіксації працівниками поліції) «відмови» особи від проходження огляду навчався в коледжі (курсі) з працівником поліції, який оформляв адмінматеріали, що виключає його зацікавленість в результатах фіксації фактичних обставин, що за правилами ст. 266 КУпАП є недотриманням процедури огляду та фіксації відмови.

4)докази правомірності проведення експертного дослідження судово медичною експертизою з направленням зразків до СМЕ та відібрання їх відповідною лікарняною установою.

Посилається на рішення Європейського Суду з прав людини від 30.10.2014 року у справі «Швидка проти України», за яким провадження у справі про адміністративне правопорушення вважається кримінальним, а тому до нього застосовуються норми КПК України, які передбачають перегляд рішення за ново виявленими обставинами та містять перелік даних обставин.

З урахуванням наведеного та з посиланням на відповідні норми законодавства, численну судову практику, просить суд, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 переглянути за нововиявленими обставинами та за наслідками перегляду закрити провадження за ч.1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлений судом належним чином про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зі слів захисника Шевченко М.М., Тріска А.І. зайнятий в іншому процесі, що проходить в Чернівецькому апеляційному суді.

Захисник Шевченко М.М. в судовому засіданні заяву підтримав, пославшись на обставини викладені в ній, вважає, що оскільки дана адміністративна справа має ознаки кримінального переслідування, то її слід вважати кримінальною. На уточнюючі запитання суду пояснив, що незважаючи на те, що стягнення у вигляді 1 року позбавлення права керування транспортними засобами сплинув, однак це негативно відобразилось на професійному житті ОСОБА_1 . Чи сплачено штраф ОСОБА_1 йому не відомо. Просить заяву задоволити, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення захисника Шевченко М.М., дослідивши письмові докази в рамках розгляду даної заяви, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута лише в апеляційному порядку.

Так, судом встановлено, що 25.10.2018 року Кіцманським районним судом Чернівецької області ухвалено постанову у справі №718/2891/18 , за якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП , застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

В подальшому , 28.12.2018 року постановою Чернівецького апеляційного суду , апеляційну скарги ОСОБА_1 залишено без задоволення , а постанову судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25.10.2018 року без змін.

Відповідно до ч.10 ст. 294 КУпАП постанова апеляційного суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Разом з тим, главою 24-1 КУпАП передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом. І тільки у цьому випадку згідно з положеннями ст. 297-4 КУпАП, заява про перегляд такої постанови подається до Верховного Суду.

А з даного слідує, що перегляд судових рішень у справах про адміністративні правопорушення за нововиявленими обставинами чинними нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачений і місцевий загальний суд не наділений повноваженнями переглядати судові рішення, які набрали законної сили у справах про адміністративні правопорушення.

Щодо посилання заявника на норми кримінального процесуального законодавства, як підставу для перегляду постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП за новоявленими обставинами, то слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 32 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.97), питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції. Таким чином, рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення. Отже, виходячи з практики застосування Європейським судом статті 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

З рішення Європейського суду з прав людини «Швидка проти України» від 30.10.2014 року, на яке посилається заявник, вбачається, що лише ті адміністративні правопорушення, санкція яких передбачає стягнення у вигляді позбавлення волі (зокрема, адміністративний арешт), вважаються по суті, кримінальним, а тому таким, що вимагає забезпечення всіх гарантій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини «Гурепка проти України» від 08.04.2010 року, «Корнєв і Карпенко проти України» від 21.10.2010 року, "Лучанінов проти України" від 09.06.2011 року, "Зайцева проти Латвії" заява № 65022/01, пп.55 та 56, ECHR 2007-ІХ).

Питанням визначення критеріїв, згідно яких правопорушення можна вважати незначним, присвячена пояснювальна записка до Протоколу № 7 ЄСПЛ (ратифіковано Законом N 475/97-ВР від 17.07.97 року), в якій зазначено, що при вирішенні питання про визнання правопорушення незначним важливим критерієм є те, чи карається воно позбавленням волі чи ні ( п.21 Пояснювальної доповіді до Протоколу № 7 до Конвенції).

Оскільки, санкція ст.130 КУпАП не передбачає адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, тобто фактичного позбавлення волі, то таке адміністративне правопорушення не може вважатись по суті кримінальним, у розумінні ст.2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно суд не знаходить підстав для застосування норм КПК в даній справі.

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25.10.2018 року у справі №718/2891/18 за нововиявленими обставинами, оскільки перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачений.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25.10.2018 року у справі №718/2891/18 - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Кіцманського

районного суду

Чернівецької області О.І. Мінів