Провадження № 33/801/117/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., за участю секретаря судового засідання Очеретної М.Ю., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Клінчикова Сергія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2020 року визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що водій ОСОБА_1 02.10.2020 о 05:02 год. в м. Вінниці, по вул. Стрілецька, 6, керувала транспортним засобом марки «Peugeot 308», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на промені світла, поведінка, шо не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовилась у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху.

При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив із наявних в матеріалах справи доказів, яким підтверджено те, що ОСОБА_1 02.10.2020 відмовилась від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на встановлення стану наркотичного сп`яніння та неодноразово протягом року була піддана адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Клінчиков Сергій Олександрович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи просив постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2020 року про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити.

В апеляційній скарзі зазначено, що суд першої інстанції неправомірно розглянув справу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, чим допустив порушення прав ОСОБА_1 на доступ до правосуддя.

Також у апеляційній скарзі зазначено, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджено докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме суд не прийняв до уваги те, що пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки водію запропоновано не було, а тому вимога працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння одразу в закладі охорони здоров`я є протиправною.

При цьому, адвокатом Клінчиковим С.О. зазначено, що із заздалегідь надрукованих показів свідків не вбачається в який спосіб поліцейський пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. Крім того, у вказаних шаблонах не зазначено про відмову останньої підписати протокол про адміністративне правопорушення та отримати його копію.

Окрім іншого, в апеляційній скарзі порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2020 року.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомила, при цьому її захисник зазначив про можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 , а тому згідно вимог ст. 294 КУпАП неявка останньої не перешкоджає розгляду справи.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Клінчиков С.О. у судовому засіданні підтримав позицію, викладену у апеляційній скарзі та просив постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, або повернути матеріали до органу, яким складено протокол, для належного оформлення.

Заслухавши доводи захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, який просить задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Згідно вимог статті 289 КУпАП в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

На підтвердження обставин щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження захисник ОСОБА_1 адвокат Клінчиков А.С. зазначає, що копію оскаржуваної постанови суду першої інстанції ні він, ні ОСОБА_1 не отримували, оскаржувана постанова опублікована в Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 04.01.2021, а апеляційну скаргу подано 11.01.2021.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, а тому апеляційний суд дійшов висновку про необхідність поновлення захиснику ОСОБА_1 адвокату Клінчикову А.С. строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2020 року.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №406975 від 02.10.2020, водій ОСОБА_1 02.10.2020 о 05:02 год. в м. Вінниці, по вул. Стрілецька, 6, керувала транспортним засобом марки «Peugeot 308», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на промені світла, поведінка, шо не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовилась у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

За змістом частин другої та шостої статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським в присутності двох свідків. Проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до розділу І п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до вимог пунктів 4, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 №1103, передбачено, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, якими не можуть бути особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Також, п. 7 розділу IX "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічні вимоги містить і пункт 6 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України за №1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція).

З матеріалів справи слідує, що відмову водія ОСОБА_1 від проведення огляду на стан сп`яніння зафіксовано поліцейським взводу 1 роти 2 УПП у Вінницькій області ДПП рядовим поліції Королем А.О. за участі свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відповідності до положень КУпАП та "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015.

З відеозапису, що міститься в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння відмовилась, при цьому зазначила, що наслідки відмови від проходження огляду розуміє в повному обсязі.

Таким чином, вказані обставини щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксовані протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №406975 від 02.10.2020, поясненнями свідків, що містяться в матеріалах справи, відеозаписом, наявним в матеріалах справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги захисника Аврамчук А.С.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів у справі не вбачається.

Положеннями частини першої статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З аналізу наведеної норми слідує висновок, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини третьої статті 130 КУпАП, дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та КУпАП.

Колегія суддів вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 130 КУпАП.

При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що ОСОБА_1 більш ніж двічі протягом року була піддана адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Наведене підтверджується довідкою Відділу адміністративної практики УПП у Вінницькій області, згідно з якою ОСОБА_1 було тричі притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП. (постанова №127/8810/20 від 01.07.2020, №127/9605/20 від 03.06.2020, №127/10049/20 від 27.05.2020) та в кожному випадку накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Щодо викладених в апеляційній скарзі посилань на те, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, то такі посилання не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки достовірно встановлено, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до положень п. 1.3. ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, водій ОСОБА_1 була зобов`язана на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Також, не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , оскільки остання, як і її захисник, неодноразово повідомлялися про розгляд справи, який відкладався з певних причин, зокрема, скаржником подавались відповідні клопотання, тому судом першої інстанції з урахуванням обставин справи та вимог закону було зроблено висновок про необхідність розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника.

При цьому, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 в жодне із судових засідань не з`явилася.

Крім того, 25.01.2021 адвокатом Клінчиковим С.О. на адресу суду було надіслано клопотання про повернення матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 органу, який склав протокол для належного оформлення.

Вказане клопотання задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

В обгрунтування вказаного вище клопотання адвокатом Клінчиковим С.О. зазначено, що працівником поліції під час зупинки гр. ОСОБА_1 не було вручено останній копію протоколу про адміністративне правопорушення, при цьому, він навіть не намагався цього зробити. Крім того, як вбачається з копії протоколу, цифра 3, тобто частина статті 130 КУпАП, яку інкриміновано ОСОБА_1 міститься вище загального ряду, а відтак очевидно, що вона була дописана згодом, що свідчить про те, що останній не було відомо яку саме норму їй інкримінують.

Однак, вказані обставини не спростовують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що є складом інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а її дії за частиною третьою статті 130 КУпАП кваліфіковані правильно, тому твердження скаржника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 130 КУпАП, є надуманими та безпідставними.

Відповідно до вимог статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд першої інстанції з дотриманням вимог статті 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення та відомості про особу ОСОБА_1 , прийшов до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобігання вчинення нових правопорушень, буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції частини третьої статті 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної статтею 23 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції частини третьої статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 280, 289, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Поновити адвокату Клінчикову Сергію Олександровичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу адвоката Клінчикова Сергія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В. В. Оніщук