: Справа № 484/4188/21
Провадження:№ 3/484/1577/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2021 року м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Літвіненко Т.Я. розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли до суду 25.10.2021 року від Южноукраїнського ВП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 126 КУпАП

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу серії ДПР 18 № 211166, 13.10.2021 року о 10.16год., по вул. Незалежності в м. Южноукраїнськ Миколаївської області, ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz 212, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами на підставі постанови від 05.06.2018р. винесеної Первомайським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Миколаївській області в межах виконавчого провадження № 36456411.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП не визнав вказуючи, що він не був обізнаний про існування постанови державного виконавця про тимчасове обмеження його у праві керування транспортними від 05.06.2018р., оскільки дана постанова ним не отримувалась. Крім того, відносно нього не могло бути застосоване тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, оскільки у період з 2018р. по 2020р. він працював на посаді водія на підставі трудового договору і зазначене обмеження позбавляло його основного джерела заробітку.

Вислухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження на виконанні в Первомайському міськрайонному відділі ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 36456411 з примусового виконання виконавчого листа виданого 06 лютого 2013 року по справі № 2/484/133/13 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 10 грудня 2012 року до досягнення ними повноліття.

Постановою державного виконавця Первомайського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 05.06.2018р. в зазначеному виконавчому провадженні, в зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів відповідно до положень ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», щодо ОСОБА_1 , було встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначав, що не був обізнаний про існування постанови державного виконавця про тимчасове обмеження його у праві керування транспортними від 05.06.2018р., оскільки дана постанова ним не отримувалась.

Дане твердження ОСОБА_1 є слушним та заслуговує на увагу виходячи з наступного.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 статті 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Обов`язковою ознакою правопорушення передбаченого ч.3 ст.126КУпАП є умисел на вчинення вказаного проступку.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром.

Пунктом 2 ч.9 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що постанова державного виконавця про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами від 05.06.2018р. була направлена ОСОБА_1 простим поштовим відправленням 05.06.2018р. за вих № 22649/11 на адресу: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, згідно паспорта громадянина України ОСОБА_1 , копія якого наявна в матеріалах справи, останнього було знято з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 01.06.2017 року та зареєстровано нове місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, приходжу до висновку, що на момент направлення ОСОБА_1 копії постанови про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами від 05.06.2018р. останній за вказаною в листі адресою не проживав та зареєстрований не був.

Будь які інші докази належного повідомлення ОСОБА_1 про наявність відносно нього постанови про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами в матеріалах справи та виконавчого провадження відсутні.

Також, в судовому засіданні ОСОБА_1 вказував, що відносно нього не могло бути застосоване тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, оскільки у період з 2018р. по 2020р. він працював на посаді водія на підставі трудового договору і зазначене обмеження позбавляло його основного джерела заробітку.

Однак, дане твердження не відповідає дійсності виходячи з наступного.

Так, ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що тимчасові обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано, зокрема у разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 , яка міститься в матеріалах справи, в період з 12.04.2018р. по 06.07.2018р., останній перебував на обліку у Первомайській міськрайонній філії Миколаївського обласного центру зайнятості, як безробітний, та отримував допомогу по безробіттю.

26.11.2018р. його було прийнято на роботу до ПАТ «Первомайський кар`єр «Граніт» на посаду водія автотранспортного засобу в гірничий цех.

При цьому, постанову про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами було винесено 05.06.2018 року, тобто на момент, коли ОСОБА_1 перебував на обліку як безробітний, а тому у державного виконавця були всі законні підстави для винесення даної постанови.

Також, ОСОБА_1 , в судовому засіданні особисто підтвердив, що на даний момент та на момент складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення офіційно ніде не працював.

Крім того, будь-яка інформація та докази, які б підтверджували те, що право керування транспортними засобами для боржника є основним законним джерелом засобів для існування на час винесення державним виконавцем постанови про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та на час складання протоколу про адміністративне правопорушення у матеріалах справи відсутні та боржником державному виконавцю не надавались.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, керуючи транспортним засобом, при обставинах викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не був обізнаний про наявність чинного встановлення щодо нього обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відсутність суб`єктивної сторони у складі адміністративного правопорушення, яке полягає у в необізнаності ОСОБА_1 в застосуванні до нього обмежень в керуванні транспортним засобом, що виключає наявність умислу в його діях щодо свідомого порушення вказаних обмежень, не дає підстав для висновку щодо наявності в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч.3ст.126КУпАП та унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15 травня 2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Статтею 7 КУПАП, встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та вважає за необхідне закрити провадження у даній справі за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247п.1, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

СУДДЯ: Т.Я. Літвіненко