Провадження № 3/201/5637/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Шелестов К.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з ГУ ДПС у Дніпропетровській області, стосовно ОСОБА_1 , працюючої головним бухгалтером ДКП «ПІВДЕНУКРГЕОЛОГІЯ», , притягнутої за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з ГУ ДПС у Дніпропетровській області ДПС України надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що дана справа підлягає поверненню до ГУ ДПС у Дніпропетровській області для оформлення належним чином у зв`язку з неможливістю її розгляду по суті.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

За змістом ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи . Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення № 26711/04-36-04-04-10/01432150 від 25 жовтня 2021 року, посадовою особою податкової служби неповно зазначене місце вчинення адміністративного правопорушення, а саме: зазначені лише місто та район, а до того ж, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема, у ньому не в повному обсязі викладено суть адміністративного правопорушення, яка б відповідала диспозиції ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, а також відсутні в достатньому обсязі належні та допустимі докази на підтвердження обставин вчинення правопорушення, викладених у протоколі.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах Малофєєва проти Росії ( Malafeyeva у Russia , рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та Карелін проти Росії ( Karelin у. Russia заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї постанови Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті №14 від 23.12.2005 визнав правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Також у п. 12 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 за № 11 вказано, що норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

З огляду на те, що складення та оформлення даної справи про адміністративне правопорушення виконано не належним чином, а зазначені вище недоліки та неповнота не можуть бути усунені в суді, вважаю за необхідне повернути дану справу до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області для оформлення належним чином.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 283, 284, 299 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, направити до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя К.О. Шелестов