Справа № 450/3563/20 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 33/811/1742/20 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі ОСОБА_1 та його захисника Захарчука Я.В. розглянувши апеляційну скаргу захисника Захарчука Я.В. на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 жовтня 2020 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови, 28 липня 2020 о 20:10 год. по вул.Винниківській в с.Лисиничі, Пустомитівського району, Львівської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Перевірка на стан сп`яніння проводилася у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драгер Алкотест». Результат тесту №3134 позитивний і становить 1,16 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «А» Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою захисник Захарчук Я.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати таку та закрити провадження у справі, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апелянт не погоджується з доводами суду викладеними в її мотивувальній частині, вважає, що судом першої інстанції при винесенні постанови по справі були допущенні грубі порушення норм процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, а тому вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, що обґрунтую наступними доводами.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 034495 складений заступником начальника ВРОМ ДТП УПП у Львівській області ДПП майором поліції Медвідь Володимиром Михайловичем за відсутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 08 жовтня 2020 року, хоча подія, яка зазначена у фабулі протоколу мала місце 28 липня 2020 року, що суперечить приписам ст. 254 КУпАП.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» за відсутності двох свідків, що суперечить приписам ч.2 ст. 266 КУпАП, тому вважається недійсним. Також, відсутнє відео нагрудних камер поліцейських.

Суд першої інстанції всупереч вимог ст.268 КпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, без належного повідомлення про розгляд справи, гарантованого законом особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та передбаченого ст. 277-2 КУпАП, виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, без його участі, тим самим порушив право на захист останнього.

Судом першої інстанції всупереч вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення не з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , чи винний останній в його вчиненні, чи підлягає ОСОБА_1 адміністративній відповідальності, адже згідно пояснень ОСОБА_2 останній 28.07.2020 був за кермом автомобіля марки «Volkswagen» номерний знак НОМЕР_1 та керуючи вказаним транспортним засобом заїхав в кювет у с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, а ОСОБА_1 в той час був пасажиром даного авто, що виключає в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою. Протокол про адміністративне правопорушення складається не пізніше 24 годин із моменту виявлення особи, яка вичинила правопорушення.

У даному випадку, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 034495 складений заступником начальника ВРОМ ДТП УПП у Львівській області ДПП майором поліції Медвідь В.М. 08 жовтня 2020 року, хоча подія, яка зазначена у фабулі протоколу мала місце 28 липня 2020 року, що більше ніж 2,5 місяці та це є грубим порушенням приписів ст. 254 КУпАП, оскільки протокол складається на місці вчинення адмінправопорушення.

Щодо допущених порушень при проведені огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 зазначає, що процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У всіх вище перелічених нормативно - правових актах зазначено, що обов`язковою умовою дотримання вказаної процедури є присутність двох свідків.

Окрім цього, у ч.5 ст.266 КУпАП вказано, що огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений із порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

В даному випадку, поліцейський який проводив огляд ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» грубо порушив вимоги ч. 2 ст. 266 КУпАП, оскільки не залучив двох свідків - сторонніх, незацікавлених осіб.

Про відсутність двох свідків свідчать як дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 034495 від 08.10.2020, в якому не зазначено у графі «свідки» анкетні дані таких осіб та відсутні їх підписи, так і відсутність пояснень таких осіб у матеріалах адміністративної справи.

В даному випадку у матеріалах адміністративної справи відсутній Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки такий відносно ОСОБА_1 не складався.

Допущенні судом першої інстанції порушення, які полягали у формальному розгляді справи, що суперечить вимогам ст.ст. 245, 280 КУпАП.

Суд першої інстанції, винісши постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності без його участі, позбавив останнього можливості організувати свій захист та надати зауваження та докази, які мають суттєве значення для вирішення питань щодо наявності підстав для визнання його вини, та це призвело до порушення права на захист та прав, гарантованих ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У разі забезпечення судом першої інстанції належного судового розгляду ОСОБА_1 міг би довести свою невинуватість, адже не він а його співробітник ОСОБА_2 був за кермом автомобіля марки «Volkswagen» номерний знак НОМЕР_1 та 28.07.2020 керуючи вказаним транспортним засобом, не справився із керуванням та заїхав в кювет у с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, а ОСОБА_1 в той час був пасажиром даного авто, що виключає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП обов`язковими умовами є: керування транспортним засобом водієм у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно показів ОСОБА_2 , який готовий їх надати безпосередньо суду, 28.07.2020 ОСОБА_1 на протязі дня займався фарбуванням автомобіля «Камаз», який належить ТОВ «Львів Стрім». У другій половині дня ОСОБА_1 стало погано, тому він попросив свого колегу ОСОБА_2 , щоб останній сів за кермо автомобіля марки «Volkswagen» номерний знак НОМЕР_1 та відвіз ОСОБА_1 додому у м. Львів - Винники. Оскільки ОСОБА_2 це було по дорозі додому, останній погодився. Близько 17:45 год. ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Volkswagen» номерний знак НОМЕР_1 , у якому ОСОБА_1 сидів на місці пасажира, проїжджаючи по с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, рухаючись зі швидкістю 40 км/год наїхав на «лежачий поліцейський», внаслідок чого у автомобілі злетіла рульова тяга, тому транспортний засіб став некерований та злетів у кювет. Після цього, ОСОБА_2 вийшов з автомобіля та пішов кликати людей на допомогу, однак коли приїхали поліцейські ОСОБА_2 налякався і втік.

Вказані свідчення та обставини виключають в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а відсутність належного підтвердження про те, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння виключають саму подію адміністративного правопорушення.

Окрім цього, ОСОБА_1 просить суд не брати до уваги покази, відібрані слідчим Черкавським І.Б., оскільки вони недостовірні та складені під психологічним тиском з боку слідчого та погрозами відкриття кримінального провадження відносно ОСОБА_1 , а свої правдиві покази він бажає надати суду безпосередньо під час судового розгляду апеляційної скарги.

Оскільки постанова про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП була винесена судом 23.10.2020 за його відсутності, а про її винесення апелянту стало відомо лише 02.11.2020, примірник вказаної постанови отримано безпосередньо у суді 03.11.2020, про що свідчать заяви у Пустомитівський районний суд Львівської області про отримання примірника вказаної постанови та про ознайомлення з матеріалами адміністративної справи, тому просить суд звернути увагу на те, що причини пропущення строку на апеляційне оскарження даної постанови є поважними.

Заслухавши думку ОСОБА_4 та виступ його захисника Захарчука Я.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи №450/3563/20, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду, неповноту проведення судового розгляду, порушення норм права, апеляційний суд вважає безпідставними і до уваги не бере.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП суддя повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 034495 від 08.10.2020 (а.с.1); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.07.2020 (а.с.25) згідно якого у ОСОБА_4 виявлено 1.16 проміле алкоголю у видихуваному повітрі; поясненням ОСОБА_1 (а.с.26) у якому від розписався та пояснив наступне: що 28.07.2020 приблизно о 17:45 год. керував належним йому фургоном марки «Фольксваген ЛТ35» номерний знак НОМЕР_1 та рухався у вказаний час вулицею Винниківська в с.Лисиничі, Пустомитівського району Львівської області. Їхав із напрямку від центру села Лисиничі в сторону м.Винники. В той час в керованому ним фургоні інших осіб пасажирів не було, в тому числі жодного додаткового вантажу не перевозив. Він почував себе добре, був дещо випивший, оскільки цього дня спожив близько 100 грамів горілки. Керований ним транспортний засіб знаходився у технічно-правному стані. В один момент йому стало погано, та у нього відбулось запаморочення у голові, в очах потемніло, і він втратив керування свого фургону, виїхав через зустрічне узбіччя і зіткнувся із стовбуром дерева.

Вищенаведені пояснення ОСОБА_1 в свою чергу спростовують доводи апеляційної скарги у тому, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а водієм був його співробітник ОСОБА_2 , який взагалі не допитувався щодо обставин ДТП та не надавав жодних пояснень.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений за допомогою спеціального технічного засобу, які надані працівникам поліції, згідно даних якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння з результатом 1,16 проміле.

Покликання апелянта про те, що працівниками поліції був порушений порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, є безпідставними та судом не беруться до уваги.

З результатами огляду ОСОБА_1 погодився, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, після його проведення жодним чином такий не заперечив та не спростував, а навпаки дав пояснень, що в цей день спожив близько 100 грамів горілки.

Заперечення захисником вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про доведеність вини у скоєному, і апеляційним судом оцінюються як форма захисту.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП і є безальтернативним.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, при розгляді справи судом першої інстанції, на що є покликання в апеляційній скарзі, і які є підставою для скасування постанови, допущено не було.

Апеляційна скарга також не містить і інших правових підстав для скасування судового рішення. Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст.247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що постанова є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни немає.

З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити захиснику Захарчуку Ярославу Володимировичу строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 жовтня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Захарчука Ярослава Володимировича без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.