Справа № 439/406/21 Головуючий у 1 інстанції: Бородійчук О.І.
Провадження № 33/811/541/21 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Бродівського районного суду Львівської області від 25 березня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Бродівського районного суду Львівської області від 25 березня 2021 року

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

яка проживає за адресою:

АДРЕСА_1

Працює приватним підприємцем, продавцем

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн судового збору.

ОСОБА_1 визнана винною у тому, що вона 06 березня 2021 року о 09 год 40 хв., будучи продавцем у своєму магазині за адресою: АДРЕСА_2 перебувала на робочому місці без засобів індивідуального захисту, зокрема, респіратора або захисної маски, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, чим порушила п.п. 12 п. 2 ПКМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року, та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

На постанову судді Микитюк Л.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, розгляд справи проведено з порушенням вимог закону, без належної оцінки доказів. Апелянт вказує, що в її діях відсутнє порушення п.п. 12 п. 2 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 (в редакції, чинній до 06 березня 2021 року), тобто інспектором поліції зазначено пункт постанови, який не діяв на момент винесення протоколу серії ВАБ № 102333 від 06 березня 2021 року. Зазначає, що суть правопорушення, яке було поставлено їй у провину за складеним протоколом, залишилася невизначеною через відсутність належного посилання на порушення норми законодавства, яка передбачає обслуговування покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту.

Доводи місцевого суду не є належним чином обґрунтованими, оскільки неможливо з достовірністю встановити, що нею було порушено п.п. 12 п. 3 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020, а саме, обслуговування нею покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно. Долучені до справи фотознімки не можуть бути доказами, оскільки з матеріалів справи не вбачається, якими саме технічними засобами користувався працівник поліції, що складав даний протокол. Вважає, що протокол у такому вигляді через його істотні недоліки не може бути предметом судового розгляду.

Крім того, зазначає, що відповідальність за обслуговування покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту, передбачена п.п.12 п.3 Постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року, настає за здійснення діяльності суб`єктами господарювання, які обслуговують відвідувачів, однак відповідно до доданих до протоколу доказів, відвідувачів в магазині не було, та вона нікого не обслуговувала, а тільки відкрила магазин та пила каву, тому маску ще не вдягла. Наявні у справі фотоматеріали не дозволяють дійти висновку про наявність чи відсутність у магазині покупців, та чи дійсно у 09 год. 40 хв. мало місце обслуговування покупців. Зокрема, поліцейські не опитали свідків (якщо такі були присутні), не здійснили фото чи відео фіксації приміщення для підтвердження факту здійснення обслуговування саме клієнтів (покупців), що свідчить про формальний підхід працівників поліції до збору доказів. Виходячи з наведеного, вважає, що в її діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не підтверджуються належними та допустимими доказами, наявними в справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції вищевказаних вимог закону недотримався та дійшов необґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з п.п.12 п.3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: обслуговуються покупці без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, які закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, за винятком обслуговування за межами будівлі суб`єкта господарювання (через вікна видачі, тераси тощо).

Проте, з наявних у матеріалах справи доказів, зокрема долучених фотознімків, не вбачається, що ОСОБА_1 обслуговувала відвідувачів без засобів індивідуального захисту та чи відвідувачі взагалі перебували на той час в магазині.

Крім того, як пояснила ОСОБА_1 у суді першої та апеляційної інстанцій, вона тільки відкрила магазин та пила каву, а тому маску ще не вдягнула.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення ВАБ № 102333 від 06.03.2021 зазначено, що ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 12 п.2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020. Проте на дату складання протоколу п.п. 12 п.2 у зазначеній постанові не існувало взагалі, а п.2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 станом на 06.03.2021 викладено у такій редакції: «Залежно від епідемічної ситуації на території України в цілому або на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) встановлюється зелений, жовтий, помаранчевий або червоний рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19 (далі - рівень епідемічної небезпеки)».

Диспозицією ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

А оскільки дана норма є бланкетною, тоді не зрозуміло, що саме поставлено у провину ОСОБА_1 .

Інші докази, які б доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3КУпАП, у матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У зв`язку з цим постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 - закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Бродівського районного суду Львівської області від 25 березня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, скасувати, а провадження у даній справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах