ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: 33/819/40/21 Головуючий І інстанції Валігурська Л.В.
Категорія: ч. 44-3 КУпАП
ПОСТАНОВА

іменем України

22 січня 2021 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Коломієць Н.О.

за участю секретаря Березовського С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 02.12.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП , -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 02.12.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 грн гривень.

Суд встановив, що ОСОБА_1 05.11.2020 р. о 16:29 годині в м. Херсоні по вул. І.Богуна, 56, керуючи маршрутним транспортним засобом «БАЗ А079.14», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який виконує регулярні перевезення пасажирів на міському маршруті №5 здійснював перевезення пасажирів понад максимальну кількість згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а саме 19 пасажирських місць, тоді як в наявності перебувало 29 пасажирів, чим порушив вимоги підпункту 2 пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 р. №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з постановою не погоджується, вважає її незаконною. Вказує, що він не є суб`єктом вказаного правопорушення, оскільки працює на перевезенні пасажирів в силу своєї роботи, а не за особистим бажанням і як водій не зобов`язаний слідкувати за кількістю пасажирів в салоні маршрутного таксі, оскільки це є прерогативою власника. Попереджавав пасажирів, щоб в салон заходили лише на місяця для сидіння, а якщо в салоні хтось і стояв, не міг за всіма спостерігати, оскільки дивився на дорогу. Навіть якщо припустити, що він вчинив це правопорушення, застосування штрафу в розмірі 17 000 грн. є надмірним, і в зв`язку з малозначністю можна обмежитись усним зауваженням, оскільки його діями не спричинено наслідків захворювання пасажирів хворобою, відносно якої застосовано карантин. Просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу. Зазначив, що в нього лише два ока і він не зобов`язаний стежити за тим, що відбувається в салоні маршрутки, а має дивитись на дорогу. Питання контролю в салоні маршрутки за кількістю пасажирів має стосуватись включно суб`єкта, який організовує послуги з перевезення пасажирів, а не водія. Люди вмирають кожного дня і це не його вина.

Заслухавши позицію апелянта, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до приписів ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції повно, всебічно і об`єктивно дослідив матеріали справи, на підставі чого дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що він не є суб`єктом вказаного правопорушення є безпідставними з огляду на наступне.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.44-3 КпАП України, є суспільні відносини у сфері охорони праці та здоров`я населення; об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності), спрямованих на порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами; суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності вини у формі прямого чи не прямого умислу; суб`єктом правопорушення є будь-яка фізична особа, якій виповнилося 16 років та яка, зокрема, порушує правила карантину.

Стаття 44-3 КУпАП не визначає конкретних правил карантину, за порушення яких настає відповідальність, проте такі правила встановлюються відповідними актами законодавства.

Так, статтею 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма статті 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, у зв`язку із чим серед ознак суті адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути зазначено, яку конкретно заборону відповідного пункту нормативно-правового акту, яким встановлюються правила карантину, порушила особа, щодо якої складено протокол.

Згідно зі статтею 1 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Державне регулювання діяльності у сфері захисту населення від інфекційних хвороб здійснюється, в тому числі, Кабінетом Міністрів України.

Так, Кабінет Міністрів України у сфері захисту населення від інфекційних хвороб: розробляє і здійснює відповідні державні цільові програми; забезпечує фінансування та матеріально-технічне постачання закладів охорони здоров`я, органів державної санітарно-епідеміологічної служби, підприємств, установ та організацій, залучених до проведення заходів і робіт, пов`язаних з ліквідацією епідемій, координує проведення цих заходів і робіт; координує та спрямовує роботу міністерств, інших органів виконавчої влади; укладає міжурядові договори; розробляє та затверджує перелік товарів протиепідемічного призначення, що необхідні для запобігання поширенню епідемій, пандемій, у тому числі поширенню коронавірусної хвороби (COVID-2019); розробляє та затверджує перелік товарів, що мають істотну соціальну значущість; встановлює граничні ціни для оптової та роздрібної торгівлі товарами протиепідемічного призначення, що необхідні для запобігання поширенню епідемій, пандемій, у тому числі поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та/або товарами, що мають істотну соціальну значущість, з урахуванням постачальницько-збутової надбавки та граничної торговельної (роздрібної) надбавки; встановлює під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, заборону скуповування та перепродажу за цінами, що перевищують встановлені граничні ціни для оптової та роздрібної торгівлі, з урахуванням постачальницько-збутової надбавки та граничної торговельної (роздрібної) надбавки товарів протиепідемічного призначення, що необхідні для запобігання поширенню епідемій, пандемій, та/або товарів, що мають істотну соціальну значущість; вирішує інші питання у межах повноважень, визначених законом (ст.3 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб»).

Частиною 1 статті 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» встановлено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п 2 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі по тексту Постанова) на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , будучи водієм маршрутного таксі 05.11.2020 року перевозив пасажирів у кількості 29 осіб при можливих 19 особах, чим порушив вимоги підпункту 2 пункту 11 вказаної Постанови, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №071424 від 05.11.2020 року та відео-файлом з нагрудного відео-реєстратора поліцейського, зі змісту якого вбачається, що в маршрутному автобусі (номер міського маршруту 5) здійснюється перевезення пасажирів з кількістю понад допустиму норму.

Доводи апеляційної скарги про те, водій не зобов`язаний стежити за кількістю пасажирів в салоні, і це є виключно обов`язком суб`єкта, який організовує послуги з перевезення пасажирів, є неприйнятними, оскільки Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 передбачено певні заборони саме за перевезення пасажирів, тобто особи, яка безпосередньо здійснює вказані дії, в даному випадку зазначеною особою є водій транспортного засобу ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не бачив кількості людей в салоні маршрутного автобусу, не можуть бути підставою для закриття провадження за малозначністю адміністративного правопорушення, оскільки, він повинен, як водій маршрутного таксі, враховуючи обмеження, які були прийняті контролювати кількість пасажирів, які знаходяться в керованому ним транспортному засобі.

Згідно офіційними даними Міністерства охорони здоров`я, станом на 5 листопада 2020 року (день вчинення правопорушення) лабораторно підтверджено 430?467 випадків COVID-19, з них за добу - 9 850, загалом за весь час пандемії в Україні станом на 05.11.2020 року померли 7 924 особи.

Враховуючи можливі наслідки скоєного правопорушення, особу правопорушника, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., а доводи апеляційної скарги про малозначність адміністративного правопорушення спростовуються наведеними вище доказами.

Крім того, свою вину у вчиненому правопорушенні ОСОБА_1 не визнав, виловивши в апеляційному суді цинічну позицію про те, що контроль за дотриманням правил карантину в салоні маршрутного таксі та виконання встановлених державою обмежень не є його обов`язком та є проблемою його роботодавця, а від коронавірусної хвороби люди і так помирають щодня, що свідчить про відсутність каяття у вчиненому правопорушенні і додатково не дає підстав вважати, що вчинене ОСОБА_1 діяння є малозначним.

За наведених обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Керуючись ст.ст. 294, 295, 296 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 02.12.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП - відмовити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: підпис

Згідно з оригіналом:

Секретар судового засідання С.В. Березовський

Постанова набрала законної сили 22.01.2021 року