Номер провадження: 33/813/194/21
Головуючий у першій інстанції Лупенко А.В. Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2020 року,

встановив:

Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік; стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмір 420,40 гривень.

На вказану постанову суду 14.12.2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2020 року та закриття провадження у справі.

Дослідивши зміст та строки подачі поданої апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку про наступне.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративні правопорушення регламентується ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З наданих апеляційному суду матеріалів адміністративного провадження вбачається, що оскаржувану постанову Суворовського районного суду м. Одеси було винесено 28 вересня 2020 року. З мотивувальної частини оскаржуваної постанови суду вбачається, що ОСОБА_1 був присутнім в судовому засіданні під час ухвалення оскаржуваної постанови. В подальшому, копію постанови було направлено Суворовським районним судом м. Одеси на адресу ОСОБА_1 АДРЕСА_1 (а.п.20-21).

Згідно відбитку поштового штемпелю на конверті та роздруківки штрихкодового ідентифікатора, апеляційну скаргуна постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2020 року ОСОБА_1 подав 14 грудня 2020 року.

При цьому в тексті апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що в судовому засіданні він присутнім не був, копію постанови отримала його захисник адвокат Субботіна Л.В. 07.12.2020 року, тому вважає строк звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою не пропущеним та не ставить питання про його поновлення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстави для прийняття до розгляду цієї апеляційної скарги у апеляційного суду відсутні, оскільки ОСОБА_1 , а також його захиснику адвокату Субботіній Л.В. було достеменно відомо про існування оскарженої постанови суду, однак з апеляційною скаргою у передбачений чинним КУпАП десятиденний строк він не звернувся. Зазначені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі обставини можуть розцінюватись судом як підстави для поновлення строку, однак питання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянтом не порушується.

З таких підстав, відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала, у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що вказані обставини не позбавляють право апелянта повторно звернутись з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статями 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя Одеського апеляційного суду,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2020 року повернути особі, яка її подала.

Копію постанови направити ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г.Журавльов