ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1679/21 Справа № 214/3745/17 Суддя у 1-й інстанції - Гринь Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., перевіривши матеріали справи за клопотанням адвоката Німець Ю.С. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, директора КП Сансервіс

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП

В с т а н о в и в :

До Дніпровського апеляційного суду надійшла вищезазначена справа про адміністративне правопорушення.

Разом з апеляційною скаргою адвокат Німець Ю.С. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернулась із клопотанням про поновлення строку на оскарження вищевказаної постанови.

Обґрунтовуючи доводи клопотання про поновлення пропущеного строку зазначає, що ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи та не був присутній у судовому засіданні суду першої інстанції, а відтак не знав результати розгляду справи про адміністративне правопорушення. Вказує на те, що про факт розгляду справи йому стало відомо випадково, у зв`язку із участю підприємства в якому він займає посаду керівника КП Сансервіс КМР, в процедурі відкритих торгів згідно Закону України Про публічні закупівлі.

Крім того, апелянт не погоджується з висновками постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року, якою останнього було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та матеріали провадження приходить до висновку, що клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Правила ст. 294 КУпАП слід розглядати, як конкретні аспекти права на доступ до суду.

Згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 був присутній під час розгляду справи у суді першої інстанції та був ознайомлений з результатами розгляду та порядком оскарження постанови суду першої інстанції.

Доводи апелянта з приводу того, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у суді першої інстанції не підтверджується жодними належними та допустимими доказами та спростовуються постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року в якій зазначено, що ОСОБА_1 вину визнав в повному обсязі.

Більш того, в матеріалах справи міститься і квитанція №181372986 від 06 липня 2017 року про оплату штрафу у розмірі 850 грн. та квитанція №181373054 від 06 липня 2017 року про оплату судового збору у розмірі 320 грн.

В клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 не навів ніяких мотивів, які свідчать про те, що він саме з поважних причин не мав можливості своєчасно оскаржити постанову суду.

Крім цього, для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду, тож апелянт мав об`єктивну можливість дізнатися про прийняте рішення вже після судового розгляду та у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі "Пономарев проти України" Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення, а з моменту його винесення.

Матеріали справи не містять даних про наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не наведено таких причин і в апеляційній скарзі.

Оскільки норми КУпАП не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, то такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, Постанова ВСУ від 13.07.2016 року по справі № 3-774гс16 (№ в ЄДРСРУ 58986625) так і судова практика Європейського суду з прав людини.

Тобто, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У кожному випадку суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у вказаний принцип.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами та з урахуванням положень ч.2 ст.294 КУпАП, відповідно до яких, початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а також практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також враховуючи тривалість строку між постановленням рішення у справі і зверненням до суду з апеляційною скаргою (понад 3 роки), апеляційна скарга адвоката Німець Ю.С. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подана з пропуском встановленого законом строку на оскарження, ОСОБА_1 не був обмежений у конституційних правах, апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 20 жовтня 2021 року, тобто з порушенням строку на апеляційне оскарження судового рішення, в апеляційній скарзі не наведено поважних причин пропуску цього строку.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Німець Ю.С. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу адвоката Німець Ю.С. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко