Справа № 214/1113/21
3/214/770/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 квітня 2021 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., за участю: секретарів судового засідання Гливук М.І., Собченко Н.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м. Кривому Розі, громадянина України, працюючого водієм у ПП « ОСОБА_4 », маючого на утриманні двох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2021 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АБВ №116823 від 01 лютого 2021 року у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 20 січня 2021 року о 09 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ЗИЛ 138 БА, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Волгоградській, біля буд. 11, в м. Кривому Розі, при виконанні маневру перестроювання не переконався в безпечності своїх дій, не надав дорогу, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21051, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався прямо в попутному напрямку по тій смузі, на яку перестроювався водій ОСОБА_1 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. У провину ОСОБА_1 ставиться порушення п.п. 10.1, 10.3, 13.1 ПДР України.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав та пояснив, що в ранковий час 20.01.2021 він, керуючи автомобілем ЗИЛ 138 БА, реєстраційний номер (далі р. н.) НОМЕР_1 , рухався по автодорозі по вул. Волгорадській в сторону 95 кварталу в м. Кривому Розі, не доїжджаючи до місця розташування полку патрульної поліції, перед перехрестям він почав перестроюватись з крайньої правої полоси для руху в середню по ходу його руху. В цей момент по крайньому лівому ряду їхав автомобіль марки Skoda, який в подальшому перестроївся перед ним в другу смугу для руху, в якій він рухався. Він не здійснював будь-яких маневрів після перестроювання в середню полосу для руху, продовжуючи рухатись по зазначеній смузі прямо. Приблизно через 4-5 секунд після зазначених подій, на великій швидкості з лівого боку його підрізав автомобіль ВАЗ 21051, р. н. НОМЕР_2 , від чого він різко відвернув кермо з метою уникнення ДТП. В подальшому автомобіль ВАЗ 21051, р. н. НОМЕР_2 , зачепився заднім праивм крилом за його автомобіль, в результаті чого вкаазний автомобіль розвернуло перед ним поперек проїзної частини по ходу руху. Оскільки автомобілем ЗИЛ 138 БА має значну вагу, а його швидкість була приблизно 40 км/год., він не зміг одразу зупинитись, в результаті чого іншою частиною бампера свого автомобіля він вдарив в передні двері автомобіль ВАЗ 21051, р. н. НОМЕР_2 . Після удару автомобіль ВАЗ 21051, р. н. НОМЕР_2 , закрутило та відкинуло до бордюру, де він зупинився. Свідком вказаних подій був пасажир, що знаходився в його автомобілі, а саме експедитор ОСОБА_7 . Він має водійський стаж 34 роки, у нього це перша ДТП. По приїзду на місце пригоди працівників патрульної поліції, він розповів останнім обставини подій, що трапились, а також звернув увагу на тормозний шлях, який залишив автомобіль ВАЗ 21051, р. н. НОМЕР_2 , водій якого не визнав вину у порушенні правил дорожнього руху, в наслідок яких трапилось ДТП. Зважаючи на не визнання вини останнім, на зазначені вище обставини, працівники поліції не складали протокол про адміністративні правопорушення відносно водія автомобіля ВАЗ 21051. На місці ДТП працівники поліції показали відеозапис, де було зафіксовано обставини вказаних мною подій, в тому числі і відворот мною руля, однак такий відеозапис до матеріалів справи не доданий.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що винним в ДТП вважає ОСОБА_1 , при цьому вказав, що 20 січня 2021 року, точного часу не пам`ятає, він, керуючи автомобілем ВАЗ 21051, р. н. НОМЕР_2 , рухався по вул. Волгоградській в м. Кривому Розі, в середньому ряді для руху в сторону 95 кварталу. В районі розташування полку патрульної поліції, водій автомобіля ЗИЛ 138 БА, р. н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , що рухався в крайній правій смузі для руху в його напрямку, почав перестроюватись в середню смугу, в момент, коли порівнявся зі мною. З метою уникнення ДТП він засигналив, однак водій ОСОБА_1 не звернув увагу на його попереджувальний звуковий сигнал, продовжуючи маневр перестроювання. Враховуючи обстановку, яка складалась, а також швидкість свого автомобіля, яка складала 60 км/год., та наявність інших учасників дорожнього руху на сусідніх смугах, він збільшив швидкість для руху, однак йому не вдалось уникнути зіткнення з автомобілем ЗИЛ 138 БА, р. н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Спочатку удар від автомобіля ЗИЛ 138 БА прийшовся в задню праву сторону його автомобіля, в результаті чого автомобіль ЗИЛ 138 БА зачепив своїм бампером його заднє праве крило, від чого його автомобіль розвернуло поперек руху автомобіля ЗИЛ 138 БА, а потім відбувся другий удав в район передньої правої двері його автомобіля, від чого його автомобіль відкинуло до бордюра. Він пам`ятає, що в автомобілі ЗИЛ 138 БА знаходився пасажир, якого в подальшому на місці ДТП він не бачив.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні суду пояснив, що в січні 2021 року, приблизно о 9-30 год., він, працюючи експедитором, рухався в службовому автомобілі ЗИЛ 138 БА, р. н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , знаходячись на сидінні біля водія зправа, по вул. Волгорадській в сторону 95 кварталу в м. Кривому Розі. Їх автомобіль рухався зі швидкістю приблизно 40-50 км/год прямо в середній смузі для руху. Раптово із крайньої лівої смуги для руху їх підрізав автомобіль ВАЗ 21051, р. н. НОМЕР_2 , як в подальшому виявилось під керуванням водія ОСОБА_2 , який миттєво намагався перестроїтись в середню смугу для руху, по якій вони рухались. В результаті таких дій автомобіль ВАЗ 21051 зачепився правим заднім крилом за бампер автомобіля ЗИЛ 138 БА, в якому він рухався, від чого автомобіль ВАЗ 21051 розвернуло поперек їх дороги та автомобіль ЗИЛ 138 БА вдарив його в праву передню частину, від чого автомобіль ВАЗ 21051 відкинуло на праву крайню смугу.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, проаналізувавши позиції особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, покази свідка, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку наявним доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Умовами настання адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є обов`язкова наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди (механічних пошкоджень транспортного засобу/засобів) як обов`язкового елементу об`єктивної сторони матеріального складу правопорушення. При цьому, порушення має бути настільки суттєвим, щоб наслідком його стало пошкодження як мінімум двох автомобілів, адже в диспозиції статті йде мова саме про «пошкодження транспортних засобів».

Відповідно до п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з положенням п. 10.3ПДР України встановлено, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

А п. 13.1 ПДР України визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком саме порушення Правил дорожнього руху. Об`єктивною ознакою правопорушення, що відбиває шкідливість неправомірної поведінки особи для суспільства, заподіяння або реальну загрозу заподіяння істотної шкоди, є також суспільна небезпека вчиненого проступку.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АБВ №116823 від 01 лютого 2021 року, що складений працівником ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, та доданих до нього матеріалів слідує, що 20 січня 2021 року о 09 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ЗИЛ 138 БА, р. н. НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Волгоградській, біля буд. 11, в м. Кривому Розі, при виконанні маневру перестроювання не переконався в безпечності своїх дій, не надав дорогу, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21051, р. н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався прямо в попутному напрямку по тій смузі, на яку перестроювався водій ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано майнових збитків. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.п. 10.1, 10.3, 13.1 ПДР України.

Однак, суд не може погодитись з такою позицією працівників полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, виходячи з наступного.

Як слідує зі схеми ДТП, фототаблиці механізму отриманих механічних пошкоджень та пояснень водія ОСОБА_1 , які повністю узгоджуються з показами свідка ОСОБА_8 , до моменту зіткнення з автомобілем ВАЗ 21051, р. н. НОМЕР_2 , автомобіль ЗИЛ 138 БА, р. н. НОМЕР_1 , рухався прямо по середній смузі для руху по вул. Волгорадській в сторону 95 кварталу в м. Кривому Розі, дотримуючись безпечної дистанції та безпечного інтервалу, не здійснюючи будь-яких маневрів, в тому числі і перестроювання, що відповідає вимогам п. 13.1 ПДР України.

В свою чергу, до моменту зіткнення із автомобілем ЗИЛ 138 БА, р. н. НОМЕР_1 , водій ОСОБА_2 , який керував автомобілем ВАЗ 21051, р. н. НОМЕР_2 , рухався прямо по крайній лівій смузі для руху по вул. Волгорадській в сторону 95 кварталу в м. Кривому Розі, тобто в одному напрямку із автомобілем ЗИЛ 138 БА, р. н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , рухаючись при цьому з останнім одночасно на одному рівні.

В подальшому, водій автомобіля ВАЗ 21051, р. н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 почав раптово збільшувати швидкість та здійснювати маневр перестроювання з крайньої лівої полоси для руху в середню, при цьому рухаючись в попутному напрямку з автомобілем ЗИЛ 138 БА, р. н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в середній смузі для руху, на яку ОСОБА_2 мав намір перестроїтися, не надаючи дороги автомобілю ЗИЛ 138 БА, р. н. НОМЕР_1 , який рухався праворуч від автомобіля ВАЗ 21051, р. н. НОМЕР_2 .

Проаналізувавши встановлені обставини ДТП, надавши оцінку діям її учасників, суд приходить до висновку, що в дорожній обстановці, що склалася, водій ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Волгоградській, біля буд. 11, в м. Кривому Розі, першим не здійснював будь-яких маневрів, що створювали б аварійну ситуацію, яка б знаходились в причинному зв`язку з наслідками ДТП, що настали, при цьому ОСОБА_1 не мав необхідності дотримуватись вимог п. 10.3 ПДР України.

В свою чергу, аналізуючи пояснення водіїв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_8 , суд вважає їх узгодженими між собою, а саме, що ОСОБА_2 здійснюючи маневр перестроювання з крайньої лівої полоси для руху в середню, при цьому рухаючись в попутному напрямку з автомобілем ЗИЛ 138 БА, р. н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в середній смузі для руху, на яку ОСОБА_2 мав намір перестроїтися, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дотримуючись при цьому безпечного інтервалу (п.п. 10.1, 13.1 ПДР України), не надав дорогу автомобілю ЗИЛ 138 БА, р. н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався праворуч від автомобіля ВАЗ 21051, р. н. НОМЕР_2 (п.п. 10.3 ПДР України), а отже ОСОБА_2 першим створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію) для водія ОСОБА_1 , який, враховуючи миттєве створення аварійної ситуації, одразу намагався уникнути зіткнення шляхом відвороту керма та вимушений був порушувати правила ПДР (п.п. 10.1, 13.1 ПДР України), а саме змінити напрямок руху та інтервал, в результаті чого, враховуючи технічні характеристики автомобіля ЗИЛ 138 БА, зачепив бампером автомобіль ВАЗ 21051, р. н. НОМЕР_2 , від чого останній розвернуло поперек дороги по якій рухався автомобіль ЗИЛ 138 БА, р. н. НОМЕР_1 , що призвело до подальшого зіткнення останнього з автомобілем ВАЗ 21051, р. н. НОМЕР_2 . З вищезазначеного слідує, що такі дії ОСОБА_1 не дали можливості уникнути настання ДТП.

Зазначені вище обставини повністю узгоджуються з відомостями, що містяться в показах водіїв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_8 , наданих останніми в судовому засіданні, а також локалізацією пошкоджень на транспортних засобах, які об`єктивно підтверджують механізм їх зіткнення.

Аналізуючи характер та черговість порушень, які вчинили кожен з водіїв та наслідки, що настали, суд приходить до висновку про наявність причинного наслідного зв`язку між діями водія ОСОБА_2 та водія ОСОБА_1 , а саме, що ОСОБА_2 першим створив небезпечну дорожню обстановку для водія ОСОБА_1 , як наслідок, виключається відповідальність останнього за порушення ПДР, враховуючи, що ОСОБА_1 вимушено порушив правила дорожнього руху, через створення аварійної ситуації водієм ОСОБА_2 .

Вказаний вище висновок суду повністю узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2015 року (справа №5-1218кс), а саме, що у пункті 7 Постанови Пленум Верховного Суду України у постанові від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що у випадках, коли передбачені статтею 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Разом з тим, суд зауважує, що він відхиляє звинувачення ОСОБА_1 в порушенні п.п. 10.1, 13.1 ПДР України, оскільки останній об`єктивно враховував всі обставини при миттєво виниклій небезпечній дорожній обстановці та об`єктивно намагавсь безпечного уникнути ДТП.

Приходячи до такого висновку, суд вважає за необхідне зауважити, що «… формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...» (рішення ЄСПЛ від 30 травня 2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії»).

Отже, на підставі аналізу вказаних вище обставин, враховуючи механізм ДТП, умови дорожньої обстановки, в якій вона відбулася, а також характер дій учасників пригоди, суд приходить до висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_1 порушень ПДР України, які б знаходились в причинному зв`язку з наслідками ДТП, що настали.

За таких обставин, формалізований підхід поліцейських до оформлення матеріалів, не з`ясування всіх обставин з наданням їм належної оцінки, суд розцінює як свідчення необ`єктивності під час складання матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

В свою чергу, суд приходячи до вказаного вище висновку, відхиляє позицію іншого учасника ДТП ОСОБА_2 з приводу відсутності вини останнього у вчинені ДТП, однак враховуючи, що в силу ст.280 КУпАП, розгляд справи здійснюється в рамках протоколу про адміністративне правопорушення та стосовно особи, відносно якої його складено, суд не вправі надавати оцінку діям іншої особи, встановлювати його вину тощо, що не позбавляє права особи, відносно якої розглядається вказана адміністративна справа, вчиняти процесуальні дії в межах встановленої законом правової процедури, спрямованої на захист своїх прав та законних інтересів.

При цьому, з аналізу досліджених судом доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що покази потерпілого ОСОБА_2 з приводу не здійснення ним першим перестроювання або будь-якого іншого маневру є неправдивими, оскільки повністю спростовуються показами свідка ОСОБА_8 , які суд вважає правдивими, аналізом механізму отриманих механічних пошкоджень автомобіля ВАЗ 21051, р. н. НОМЕР_2 , а також вищезазначеними висновками суду.

Згідно зі ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Оскільки відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, в той час як обсяг наданих суду доказів в своїй сукупності не доводить винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, тому оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.124, 245, 247 ч.1 п.1, 268, 280, 283, 287-289 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко