Провадження № 3/161/4902/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 28 жовтня 2021 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 (зареєстрованої: АДРЕСА_2 ), працюючої адміністратором масажного салону «Еdo Studio»,

за ч. 1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

До Луцького міськрайонного суду з Луцького ВП ГУНП у Волинській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №034981 від 10 грудня 2020 року вбачається, що 10.12.2020 о 23.15 год ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді адміністратора масажного салону «Еdo Studio» (Юнона), що по вул. Лесі Українки, 7 допустила роботу даного закладу, чим порушила вимоги Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року із змінами передбаченими постановою КМУ №1100 від 11.11.2020 року.

У клопотанні від 12 жовтня 2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Василишин Р.М. просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях останньої складу адміністративного правопорушення, при цьому, розгляд справи просили здійснювати без їх участі.

Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив таке.

У відповідності із ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

В матеріалах справи міститься протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який не підписаний посадовою особою, яка його складала.

Також, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості та копії організаційно-розпорядчих документів про призначення ОСОБА_1 на конкретну посаду (наказ про призначення, відомості з ЄДР, трудова книжка тощо).

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказане правильне посилання на конкретну норму закону щодо дотримання вимог в умовах карантину, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності.

Із наведеного слідує, що вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, виходячи із доказів, які надані органом, що склав відповідні адміністративні матеріали, довести поза розумним сумнівом не виявляється за можливе.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Згідно ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За наявних обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст. 9, 38, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками ч. 1 ст. 44-3 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М.Присяжнюк