Справа № 462/2403/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 червня 2021 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., за участю захисника Сендеги Т.Р. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працює: продавець, магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстроване місце роживання: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу ОСОБА_1 06.04.2021 року близько 10.53 год. за адресою: АДРЕСА_3 , перебувала на робочому місці у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якому відсутнє маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами, чим порушила п. 12 абзацу 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року.

У суд ОСОБА_1 не з`явилась, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Захисником ОСОБА_1 - Сендега Т.Р. 04.06.2021 року до суду подано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. Покликаючись на те, що норма, передбачена ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, якою встановлено адміністратвину відповідальність за порушення правил ккарантину, є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими до виконання. Постановою КМУ № 1236 від 09.12.2020 року. Зокрема пп.12 п. 3 абзацу 1 встановлено заборону діяльності суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких відсутнє маркування для перебування у черзі з дотриманням дистанції між клієнтами. При цьому, суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці, тобто диспозиція ч. 1 ст. 44-3 КУпАП не може бути застосована щодо осіб, які не є суб`єктами господарювання чи уповноваженими особами суб`єкта господарювання, що наділені адміністративно-управлінськими функціями. Натомість ОСОБА_1 працює продавцем в магазині і в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо того, що вона є суб`єктом господарювання. Просить провадження у справі закрити.

У судовому засіданні захисник Сендега Т.Р. підтримав раніше подане ним клопотання з підстав наведених у такому та просить його задоволити.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши протокол про адміністратвине правопорушення та долучені до нього матеріали, суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма закону є бланкетною (вид норм права з точки зору рівня визначеності їх змісту. Диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки), тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Так, підпунктом 12 п. 3 абзацу 1 з 24 лютого 2021 р. на території України встановлено жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється: діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра.

З наведеного вбачається, що суб`єктами заборони, встановленої постановою Кабінету Міністрів України, є суб`єкти господарювання (господарські організації, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці).

Юридичний склад адміністративного правопорушення - це передбачений нормами права комплекс ознак (елементів), за наявності яких певне протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративний проступок.

Такий комплекс ознак передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Всупереч вимогам цієї норми, в протоколі не розкрито суб`єкт адміністративного правопорушення, якої стосуються визначені Кабінетом Міністрів України обмеження, оскільки згідно відомостей наведених в протоколі ОСОБА_1 працює продавцем у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , при цьому всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодних документів на підтвердження факту наявних трудових відносин між ОСОБА_1 та власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та відповідно покладених на неї обов`язків, не містить також і відомостей, що особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення здійснює господарську діяльність і зареєстрована відповідно до закону як приватний підприємець.

Тобто, суд позбавлений можливості перевірити чи особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення є суб`єктом адміністративної відповідальності за інкриміноване їй правопорушення, передбачене диспозицією ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 01.11.1996 за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

При цьому, статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення належних і допустимих доказів, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, суд приходить до висновку, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а провадження у справі підлягає закриттю.

У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 44-3, 247, 251-252, 256, 280 КУпАП суд, -

постановив:

закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 , передбачене ч. 1 ст. 44-3Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М. Гедз