Номер провадження: 33/813/1394/21
Номер справи місцевого суду: 947/3482/21
Головуючий у першій інстанції Феделеєва Ю.О.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя Котелевський Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Воронової Є.Р.,

захисника - Пошали К.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 01.04.2021 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, тимчасово не працюючий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

Оскарженою постановою судді районного суду Алексеєв В.П,визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів, строком на 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір у сумі 454грн.

Відповідно до оскарженої постанови, ОСОБА_1 визнаний винуватим за те, що він, 17.01.2021 року, о 09:00 год., рухаючись по вул. Чубаївській, біля буд. 30, керував транспортним засобом «Chery Amulet A 15» державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на встановлення стану сп`яніння пройшов в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу у присутності свідків, за допомогою пристрою «Drager Alcotest 7510», чек №135, результат 0,21%. Подія зафіксована на бодікамеру №002008(7). Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилається на те, що рішення суду йому не було оголошено, а також не надсилалося на його адресу. Апелянт стверджує, що про існування оскарженої постанови він дізнався від виконавчої служби 05.10.2021 року, після чого подав апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Пошали К.С., які підтримали клопотання про поновлення строку та просили його задовольнити; вивчивши доводи клопотання про поновлення строку та матеріали судового провадження; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Як вбачається з мотивувальної частини оскарженої постанови, ОСОБА_1 , 01.04.2021 року, приймав участь у судовому засіданні Київського районного суду м. Одеси, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Апелянт не заперечує своєї участі в судовому розгляді в суді першої інстанції (а.с. 17-18).

Вказані обставини беззаперечно свідчить про достовірну обізнаність ОСОБА_1 про результати розгляду справи та прийняте рішення.

За таких обставин, враховуючи положення ст. 289, ч. 2 ст. 294 КУпАП, строк на апеляційне оскарження для ОСОБА_1 починався з дня винесення постанови, тобто з 01.04.2021 року.

Відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду першої інстанції апеляційна скарга ОСОБА_1 подана 13.10.2021 року (а.с. 19-21).

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 посилається на те, що за результатами судового розгляду він не зрозумів рішення суду, постанова суду йому не вручалася особисто та не надсилалася поштою.

Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 послався на неможливість своєчасного звернення з апеляційною скаргою, у зв`язку із зайнятістю на роботі.

Апеляційний суд вважає, що пропущений строк для подачі апеляційної скарги поновленню не підлягає зважаючи на наступне.

Зокрема, визнає безпідставними доводи ОСОБА_1 про існування поважних причин для поновлення строку на оскарження, оскільки останній приймав участь у судовому засіданні районного суду під час розгляду його справи, а тому достовірно був обізнаний про результати розгляду та існування оскарженої постанови, починаючи з 01.04.2021 року.

Доводи апелянта відносно того, що він не мав можливості своєчасно оскаржити постанову районного суду, з посиланням на зайнятість на роботі, апеляційний суд визнає неспроможними, осільки з пояснень апелянта він постійно працює в м. Одесі, та не перебував у будь-яких тривалих відрядження за межами міста.

За таких обставин, у разі незгоди з оскарженою постановою, апелянт на протязі 6 (шести) місяців, тобто з дня ухвалення постанови, до дня звернення з апеляційною скаргою, мав більш ніж достатньо часу та реальну можливість оскаржити судове рішення.

Доводи апелянта відносно того, що постанова суду не надсилалася йому поштою, є також безпідставними, з огляду на вимоги ст.294 КУпАП, відповідно до яких постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, а не її отримання.

Інших доводів, які б свідчили про існування непереборних обставин, які заважали ОСОБА_1 подати апеляційну скаргу у визначений законом строк, апелянтом не наведено, що свідчить про відсутність підстав для задоволення клопотання апелянта про поновлення строку на оскарження.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Приймаючи рішення про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ЄСПЛ у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії», зазначив, що сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

У справі «Устименко проти України» ЄСПЛ зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також, у справі «Пономарьов проти України», ЄСПЛ зазначено, що принцип правової визначеності порушується і у разі відсутності поваги до процесуальних строків (заява №3236/03, 3 квітня 2008, п. 40-41). Так, Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (заява №8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року), та «Трух проти України» (заява №50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.

У справі «Індепендент ньюс енд медіа» та «Індепендент ньюспейперс» проти Ірландії», ЄСПЛ зазначив, що юридична визначеність передбачає повагу до принципу, що є принципом остаточності рішень. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру.

Крім того, з урахуванням практики ЄСПЛ, процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

При цьому, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин тягне за собою порушення принципу правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В апеляційній скарзі, клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та у суді апеляційної інстанції, такі обставини значного та непереборного характеру ОСОБА_1 не наведені та доказами не підтверджені.

За таких обставин, у зв`язку з ненаданням доказів щодо існування поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 01.04.2021 року, якою він визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - повернути особі, яка її подала, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський