Справа № 574/187/21
Провадження 3/574/88/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2021 року м. Буринь

Суддя Буринського районного суду Сумської області Гук Т.Р. розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліцейської діяльності №1 (м.Буринь) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч.3 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані наркотичного сп`яніння та за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, 04.02.2021 року, о 14 год. 35 хв., по вулиці Польова в м. Буринь Сумської області, керував автомобілем ВАЗ 21070, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні 02.04.2021 року ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши, що 04.02.2021 року близько 14 год. 30 хв. на вул. Польова в м. Буринь стояв біля автомобіля ВАЗ 21070, чекаючи свого знайомого, який мав керувати його автомобілем. До нього під`їхали працівники поліції, які вже раніше складали відносно нього протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП. Незважаючи на те, що автомобілем він не керував, вказані працівники поліції звинуватили його у керуванні транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та запропонували проїхати з ними в лікарню для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, від чого він відмовився в присутності двох свідків, оскільки йому необхідно було забрати дитину зі школи.

За клопотанням ОСОБА_1 в судовому засіданні було оголошено перерву до 14 год. 00 хв. 19.04.2021 року та викликано свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, 19.04.2021 року в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, в зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 09 год. 00 хв. 30.04.2021 року.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак 30.04.2021 року повторно не з`явився в судове засідання, причини своєї неявки суду не повідомив та будь-яких заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч.2 ст.268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ст.130 КУпАП не є обов`язковою.

У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що 04.02.2021 року він чергував у складі групи СРПП відділу поліцейської діяльності №1 (м.Буринь) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області та під час патрулювання на вул. Польовій в м. Буринь ним було зупинено транспортний засіб ВАЗ 21070 під керуванням ОСОБА_1 , який раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП та в якого було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Останньому було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, від чого останній відмовився, оскільки не заперечував, що вживав наркотичні засоби. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, якими були водії зупинених транспортних засобів.

Свідок ОСОБА_4 показав, що 04.02.2021 року він їхав на власному автомобілі, на вул. Польовій в м. Буринь був зупинений працівниками поліції, які в його присутності запропонували ОСОБА_1 проїхати до лікарні для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що останній відмовився. Крім нього, другого свідка, працівників поліції та ОСОБА_1 на місці зупинки транспортних засобів більше нікого не було. Також, вказаний свідок пояснив, що в його присутності ОСОБА_1 причин своєї відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не називав та будь-яких заперечень щодо керування ним транспортним засобом не висловлював.

Аналогічні показання надав в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , а також вказав, що в його присутності ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши показання свідків та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Частиною 3 статті 130 КУпАП встановлена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, полягає не тільки в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також в передачі керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само, і у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року за №1452/735.

Так, у відповідності по пунктів п. 2, 4 розділу І, п. 12 розділу ІІ Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Тобто, з вказаних норм вбачається, що водій зобов`язаний пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, в разі наявності у співробітників патрульної служби обґрунтованої підозри перебування водія в стані сп`яніння, за наявності в нього перелічених в розділі І інструкції характерних ознак.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, при вище викладених обставинах, повністю доведена дослідженими доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №049655 вбачається, що ОСОБА_1 04.02.2021 року, о 14 год. 35 хв. в м. Буринь по вул. Польова керував автомобілем ВАЗ 21070 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло), від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.1).

Від підпису вказаного протоколу та отримання його копії ОСОБА_1 відмовився, що останній в судовому засіданні не заперечував.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які долучені до матеріалів справи, в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку (а.с.3-4).

Вказані письмові пояснення свідки повністю підтвердили в судовому засіданні.

Як вбачається з постанови судді Буринського районного суду Сумської області від 10 березня 2020 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн.

Згідно постанови судді Буринського районного суду Сумської області від 16 жовтня 2020 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн. без оплатного вилучення транспортного засобу.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази зібрані у порядку, встановленому КУпАП, містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, так як він будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані наркотичного сп`яніння та за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Пояснення ОСОБА_1 щодо некерування ним транспортним засобом, судом оцінюються критично, як намагання останнього уникнути адміністративної відповідальності, оскільки вони не підтверджені жодними доказами.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 на протязі року двічі притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, не працює, не має права на керування транспортними засобами.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З довідки ВПД №1 (м. Буринь) Конотопського РВП ГУНП в Сумські області вбачається, що ОСОБА_1 посвідчення на керування транспортними засобами немає (а.с.5).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 28 своєї постанови від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", яким передбачено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.3 ст. 121, ч.4 ст. 122, ст. 122-2, ч.3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

За наведеного, підстави для призначення ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами відсутні, оскільки він не набув такого права.

Крім цього, матеріали додані до протоколу про адміністративне правопорушення не містять доказів щодо належності на праві власності ОСОБА_1 автомобіля ВАЗ 21070 д.н.з. НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_5 .

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з порушника підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст.268, 283-285 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь спеціального фонду Державного бюджету 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т.Р. Гук