Справа № 565/575/21
Провадження № 3/565/543/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2021 року м.Вараш

Суддя Кузнецовського міського суду Рівненської області Бренчук Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстровану в АДРЕСА_1 , проживаючу в АДРЕСА_2 , не працюючу,

- за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 096965 04 квітня 2021 року близько 10 год. 10 хв. громадянка ОСОБА_1 перебуваючи у помешканні квартири АДРЕСА_3 умисними діями вчинила перешкоду у спілкуванні громадянина ОСОБА_2 у спілкуванні із малолітньою дочкою ОСОБА_3 , 2014 р.н., а саме відмовила у побаченні із власних на те причин. Своїми діями перешкоджає колишньому чоловікові ОСОБА_2 у виконанні своїх батьківських обов`язків, тим самим створює психологічне насильство.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , якій роз`яснені судом положення ст.268 КУпАП, вину у вчиненні правопорушення не визнала, пояснила, що дитина сама не захотіла спілкуватись з батьком.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Луницька С.М. пояснила, що ОСОБА_1 є відповідальною особою, рішення Володимирецького районного суду виконувала та не чинила перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з малолітньої донькою, дитина сама не захотіла спілкуватись з батьком. Вчинення домашнього насильства відсутнє. Просила провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_2 , якому роз`яснені судом положення ст.269 КУпАП, у судовому засіданні пояснив, ОСОБА_1 рішення Володимирецького районного суду про усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною та встановлення способів його участі у вихованні доньки, виконувала, однак, приблизно за три тижні до 04 квітня 2021 року ОСОБА_1 перестала давати йому дитину. Один раз казала, що дитина кашляє, другий тиждень, що пчихає.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2020 року у справі № 556/1882/19 зобов`язано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 перешкод у спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та в участі батька у вихованні малолітньою дитиною. Встановлено способи участі ОСОБА_2 у вихованні малолітньої доньки.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає домашнє насильство як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчинюються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З дослідженого у судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення судом установлено, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного характеру, яке проявилося у вчиненні перешкоди у спілкуванні ОСОБА_2 з малолітньою дочкою. Однак, перешкоджання побаченню із дитиною саме по собі не є домашнім насильством в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та не утворює складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 висловлювала словесні образи, погрози, щодо ОСОБА_2 , принижувала його, переслідувала, залякувала, вчиняла інші діяння, спрямовані на обмеження його волевиявлення, тобто вчиняла психологічне насильство, суду не надано.

Проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, потерпілого, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно приписів ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин суд вважає недоведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що провадження у даній справі необхідно закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 173-2, 247, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити за відсутності в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд.

Суддя Г.В.Бренчук