Справа №: 343/471/21
Провадження №: 3/0343/188/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано - Франківської області Андрусів І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, в минулому до адміністративної відповідальності не притягувався, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Правопорушення вчинено при таких обставинах.

13 березня 2021 року о 09.58 год в с. Кропивник по вул. Шевченка, ОСОБА_1 керував мотоциклом марки "ЇЖ Планета 5" з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, нечітка вимова слів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 повторно в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення поштових повідомлень на адресу, вказану ним у протоколі, та шляхом розміщення оголошень про виклик до суду на офіційному сайті Судової влади України, що підтверджено документально, в тому числі, розпискою про отримання поштових відправлень ним особисто (а.с. 13, 16, 18, 20).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, та максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зокрема, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (пункт 69).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Таким чином, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді й утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені Законом для прискорення процедури слухання.

Суд, враховуючи, що протокол відносно ОСОБА_1 складено 13.03.2021 у його присутності, тобто з даного моменту він знав про наявність справи, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, неодноразово не з`являвся в судові засідання. Відповідно до положень ст. 268 КУпАП при розгляді справ за ст. 130 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, тому суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутності останнього.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в судовому засіданні доведена матеріалами адміністративної справи:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 458031 від 13.03.2021, в якому викладена суть адміністративного правопорушення. Протокол складений у присутності двох свідків (а.с. 1);

- даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків (а.с. 2);

- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 13.03.2021 відповідно до яких у їхній присутності водій ОСОБА_1 відмовився у встановленому Законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Alcotest Drager 6810, та відмовився проїхати в медичний заклад (а.с. 3-4);

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в Долинську ЦРЛ від 13.03.2021. Проїхати у вказаний вище медичний заклад ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків (а.с. 5);

- даними довідки від 12.01.2021 відповідно до якої громадянину ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно системи ІПНП України посвідчення водія категорії «В» не видавалось ( а.с. 7);

- даними оптичного диску з відеозаписом відносно ОСОБА_1 , на якому видно, як останній керує транспортним засобом "ЇЖ Планета 5". На вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або проїхати в медичний заклад ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків (а.с. 10).

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Як визначено в п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР України, закріплено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а також і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить висновку, що дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При вирішенні питання про накладення стягнення суд також враховує, що відповідно до п. 1 п.п. 1.10 Постанови КМ України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 "Про Правила дорожнього руху", водієм являється особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що ОСОБА_1 посвідчення водія категорії «В» не отримував (а.с. 7).

З викладеного слідує, що ОСОБА_1 не наділений правом керування транспортними засобами, а тому його не можна позбавити цього права.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення та його особу.

Обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , суд не встановив.

Разом з тим, при накладенні стягнення на ОСОБА_1 , суд керується положеннями, закріпленими ч. 1 ст. 58 Конституції України, згідно з якою закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Статтею 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №1231- IX від 16.02.2021, який набрав чинності 17.03.2021, санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП викладено в такій редакції: «тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

З огляду на те, що адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_1 13.03.2021, тобто до внесення змін до ст. 130 КУпАП згідно із Законом України №1231- IX від 16.02.2021, який набрав чинності 17.03.2021, суд вважає за можливе застосувати відносно нього адміністративне стягнення в межах санкції статті в редакції закону про адміністративну відповідальність, який діяв на час вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень, без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) -899998; рахунок отримувача № UA0026001; код класифікації доходів бюджету -22030106) - 454 грн судового збору.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано - Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано - Франківської області.

Суддя І.М.Андрусів