Справа № 333/997/21
Провадження № 3/333/707/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 травня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик В.Б., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в ТОВ «Охоронна компанія «Мустанг» на посаді охоронника, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 024193 від 10.02.2021 року, згідно з яким 10.02.2021 року, о 07 год. 26 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Дослідна станція, буд.6, в м. Запоріжжі, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом поставки транспортного засобу без порушень, про повторність попереджений.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином. Стаття 268 КУпАП не вимагає обов?язкової участі у розгляді справи особи, яка притягується до відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відтак, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, врахувавши її пояснення, надані в одному із судових засідань під час розгляду справи.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 , після роз`яснення йому головуючим прав, передбачених ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, свою вину у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав, пояснив суду, що 10.02.2021 року, в ранковий час, він їхав на роботу в охоронну фірму. У салоні автомобіля разом з ним перебували його колега та сусід по вулиці ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . Його автомобіль було зупинено працівниками поліції, які, не повідомляючи з яких підстав, запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, не вказуючи при цьому будь-яких ознаків алкогольного чи наркотичного сп`яніння, які вони вважали у нього наявні. У зв`язку з тим, що працівники поліції запевнили його, що у разі відмови від проходження огляду буде складено протокол, який розглядатиметься судом разом з попереднім і покарання за вчинене правопорушення не зміниться, вважаючи, що покарання за таку відмову складатиме 51 грн., він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки працює охоронцем і поспішав на роботу, про що він і зазначив поліцейським. Після складання протоколу, він поїхав на автомобілі далі, проти чого працівники поліції не заперечували.

Свої інтереси в суді ОСОБА_1 довірив представляти адвокату Маслобоєву О.О., який у судовому засіданні 30.04.2021 року надав суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в обгрунтування якого зазначено наступне. ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції ніби-то за непристебнутий пасок безпеки, що не відповідає дійсності. Потім в ході розмови, патрульний поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, не вказуючи при цьому на будь-які ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння, які працівник поліції вважав наявними у ОСОБА_1 . Працівник поліції повідомив, що даний протокол буде розглядатися судом разом з протоколом, який складений на ОСОБА_4 раніше також за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, працівник поліції не зазначив заклад, в якому ОСОБА_1 необхідно пройти огляд, не демонстрував свідкам і не надав ОСОБА_1 направлення на такий огляд. З протоколом ОСОБА_1 працівники поліції не ознайомлювали і його не зачитували, права і обов`язки йому не роз`яснили. Після складення протоколу, працівники поліції дозволили ОСОБА_1 сісти на кермо автомобіля і поїхати. Крім того, працівниками поліції не велася безперервна відеозйомка, відеозапис здійснювався лише під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, коли він підписував протокол і коли за вказівкою працівника поліції переставив автомобіль подалі від місця зупинки. Будь-яких документів з приводу непристебнутого паску безпеки, працівники поліції не складали. Також адвокат Маслобоєв О.О. під час судового розгляду суду звернув увагу на те, що ОСОБА_1 природньо має певні зовнішні вади (випучені очі) і у вільний час проводить зварювальні роботи, які впливають на зір.

Допитані в якості свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , кожний окремо, суду пояснили, що після зупинки автомобіля, працівник поліції не назвався та виказав припущення, що ОСОБА_1 не пристебнутий ременем безпеки, що не відповідало дійсності. Після цього, працівник поліції запитав у ОСОБА_1 про документи, на що останній зазначив, що у нього є тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом, оскільки відносно нього нещодавно склали протокол за те, що він відмовився від проходження огляду. Потім розмова між ОСОБА_1 та працівником поліції відбувалась в іншому місці, у тому числі в автомобілі патрульної поліції, а вони у цей час залишались в автомобілі ОСОБА_1 . Через деякий час їх підізвав працівник поліції, який зазначив, що водій відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим відносно нього буде складено протокол. У подальшому ОСОБА_1 на камеру вказав про відмову від проходження огляду. На місці зупинки працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу «Алкотест Драгер». В їх присутності працівники поліції не зазначали будь-які ознаки перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння, направлення на огляд їм не демонстрували і ОСОБА_1 не надавали. На вимогу працівника поліції ОСОБА_1 , після відмови від огляду, переставив автомобіль, до якого під`їхав патрульний автомобіль. Кожен з них підписав протокол і пояснення, які склали працівники поліції, однак час складення цих документів їм невідомі. Під час проведення вказаних дій жоден із працівників поліції не попереджав та не зазначав, що ведеться відеофіксація розмови чи проведення певних дій. Після підписання документів ОСОБА_1 сів за кермо та вони поїхали на роботу, оскільки заборони на керування ОСОБА_1 транспортним засобом працівники поліції не виказували, а один із них на питання з цього приводу вказав: «Хай сідає та їде».

Інспектор патрульної поліції, який склав протокол відносно ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її представника, покази свідків, розглянувши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення адміністративних протоколів, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до правових позицій Верховного суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладених в постанові від 26.04.2018 року по справі № 338/1/17 та постанові від 27.02.2018 року по справі № 813/2451/17, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, факт будь-якого правопорушення має бути підтверджено лише допустимими доказами.

Відповідно до приписів статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

У судовому засіданні був оглянутий відеозапис, наданий Департаментом патрульної поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області. Відеозапис починається з моменту коли о 07-24 годині працівник патрульної поліції у присутності двох свідків запитує у ОСОБА_1 , чи буде він проходити освідування у лікаря-нарколога, на що останній відповідає, що поспішає на роботу і в нього вже відібрали права. При цьому працівник поліції не називає свою посаду, прізвище, ім`я, по батькові тощо, не роз`яснює права та обов`язки, не зазначає жодних ознак перебування водія у стані будь-якого сп`яніння і не пояснює процедуру та порядок проходження огляду, суть адміністративного правопорушення і його наслідки, не вказує повну назву медичної установи і не надає водієві направлення на огляд. Суду надані окремі частини відеозапису. Відеозапис складається з трьох файлів, при цьому запис не ведеться безперервно.

Крім того, на відеозаписі зафіксований рух автомобіля «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , і перебування ОСОБА_1 за кермом о 07-26 годині, вже після відмови проходження огляду на стан сп`яніння. Тобто, працівник поліції дозволив керування автомобілем водієві, якого вважає таким, що перебуває у стані сп`яніння.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 024193 від 10.02.2021 року зазначено, що саме о 07 год. 26 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння. При цьому як випливає із відеозапису, а також пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і свідків саме на вимогу працівника поліції ОСОБА_1 , після відмови від огляду, переставив автомобіль. Тобто, відмова проходження огляду на стан сп`яніння передувала самому факту керування транспортним засобом, який був ініційований самими працівниками патрульної поліції.

Суддя зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП поза розумним сумнівом. При цьому досліджені судом докази ставлять під сумнів належне виконання працівниками поліції вимог, передбачених ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом МВС і МОЗ від 09.11.2015 року за № 1452/735 з реєстрацією в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Таким чином, наявність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що утворює склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, не доведена наданими доказами поза розумним сумнівом. Перераховані обставини у своїй сукупності свідчать, що під час оформлення матеріалів стосовно ОСОБА_1 було порушено порядок його направлення і проведення огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи, положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, ОСОБА_1 і його представник посилаються на той факт, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом та після складання протоколу він продовжив рух на транспортному засобі, що свідчить про невідповідність дій працівників поліції вимогам ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, оскільки, працівниками поліції не доведено факт, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя вважає за необхідне закрити провадження у даній справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 7, 247, 251, 252, 280 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик