Номер провадження: 33/813/583/21
Номер справи місцевого суду: 509/1108/21
Головуючий у першій інстанції Жижка О.В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Дубрянської Н.О., Загризлого Ф.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 березня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, строк позбавлення права керування транспортними засобами відраховувати з моменту вилучення у ОСОБА_1 посвідчення водія. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

З вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 06.03.2021 року о 22:00 год. за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт Овідіополь, вул. Ватутіна, 1, керував автомобілем марки «DAF», д/н НОМЕР_1 , з причепом «Krone», д/н НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох понятих, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 березня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)судом першої інстанції при розгляді справи не були враховано, що ОСОБА_1 не вчиняв дій, які містять у собі склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а саме не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

2)ОСОБА_1 знаходився в нетверезому стані в транспортному засобі (в кабіні зупиненого автомобіля), який не перебував в стані руху, тобто не при керуванні транспортним засобом;

3)судом першої інстанції не було звернуто увагу на те, що ОСОБА_1 є далекобійником та перебував у іншій області, тому він вирішив заночувати безпосередньо в спальному місці автомобіля, де і вирішив випити горілки. Автомобіль був у несправному стані тому виїжджати на ньому він не збирався;

4)станом на день скоєння правопорушення діяла інша редакція Закону, а саме відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України…» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ, який набрав чинності 01 липня 2020 року було виключено можливість настання адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння за новою редакцією ст. 130 КУпАП. Диспозиція ст. 130 КУпАП наведена судом першої інстанції, почала діяти лише з 17.03.2021 року, тобто через 11 днів після вчинення адміністративного правопорушення (закон зворотної сили в часі не має);

5)судом першої інстанції не звернуто увагу на той факт, що позбавлення керування транспортним засобом строком на рік, це найтяжче покарання для ОСОБА_1 , оскільки позбавляє його і його смію з п`яти осіб засобів для існування

6)пояснення свідків також носять формальний характер, оскільки ОСОБА_2 має до ОСОБА_1 неприязні стосунки, а ОСОБА_3 приїхав до автогаража значно пізніше, тобто свідком події, яка сталася він не був .

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити.

Заслухавши дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

На переконання апеляційного суду, вирішуючи справу, суд першої інстанції, всупереч ст. 251, 252 КУпАП з достатньою повнотою не дослідив та не перевірив докази у справі, що призвело до помилкових висновків в їх оцінці на предмет допустимості та достовірності, як доказів у справі та необґрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 суд першої інстанції обґрунтував доказами, які містяться в матеріалах справи.

Так з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 503261 від 06.03.2021 року, вбачається, що 06.03.2021 року о 22:00 год. ОСОБА_1 в Одеській області, смт Овідіополь, по вул. Ватутіна, 1 керував автомобілем DАF державний знак НОМЕР_1 з причепом KRONE державний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох понятих.

Пояснення свідка ОСОБА_3 з яких вбачається, що 06.03.2021 року о 22:00 год. водій автомобіля DАF державний знак НОМЕР_1 з причепом KRONE державний знак НОМЕР_2 керував автомобілем в м. Овідіополь по вул. Ватутіна, 1 в стані алкогольного сп`яніння, після заломлення причепа пошкодив повітряні трубки, в результаті чого транспортний засіб зупинився. Після чого неодноразово робили зауваження. Поводився агресивно.

Пояснення ОСОБА_4 з яких вбачається, що 06.03.2021 року приблизно о 22:00 год. водій автомобіля DАF державний знак НОМЕР_1 з причепом KRONE державний знак НОМЕР_2 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, поводив себе агресивно. Від проходження медичної експертизи відмовився. Керував автомобілем по вул. Ватутіна, 1.

Однак висновок суду першої інстанції про визнання винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовується наступними доказами у справі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 06.03.2021 року приблизно о 14:00 год. він будучи водієм-далекобійником ТОВ «Будпартнер Груп» повернувся з відрядження на автомобілі DАF державний знак НОМЕР_1 з причепом KRONE державний знак НОМЕР_2 в автогараж, який орендований його роботодавцем за адресою: Одеська область, смт Овідіополь, вул. Ватутіна, 2 г. Даний автогараж знаходиться на закритій території, яка належить ТОВ «Овідій Лтд», також вона огороджена по периметру та охороняється. ОСОБА_1 виявив поломку причепа, а саме гальмівної трубки. Полагодити поломку ОСОБА_1 самому не вдалося. Приблизно о 17:00 год. територія автогаражу зачинилася, тобто в`їзд та виїзд з території був не можливий.

Приблизно о 20:30 ОСОБА_5 вийшов з території автогаражу та пішов до магазину де купив пляшку горілки. Ночувати ОСОБА_1 вирішив у спальному місці автомобілю, оскільки він мешкає в сусідній області та виїжджати нікуди не збирався. Після того, як ОСОБА_1 випив майже пляшку горілки, йому стало зле. Він звернувся за допомогою до ОСОБА_3 , якого просив викликати йому швидку допомогу. Однак замість швидкої допомоги приїхала поліція та склала на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. й ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку із тим, що він випив спиртний напій після того, як перестав керувати автомобілем, а також тому що йому було зле.

Так за для дотримання прав особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, повного та обґрунтованого розгляду апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції було допитано в судовому засіданні свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Так, ОСОБА_3 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтвердив пояснення водія ОСОБА_1 , про те, що він не керував автомобілем DАF державний знак НОМЕР_1 з причепом KRONE державний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 пояснив, що після того, як ОСОБА_1 випив майже пляшку горілки, йому стало зле, та він звернувся про допомогу, а саме просив викликати швидку допомогу. ОСОБА_3 набрав швидку допомогу, однак там відповіли, що в такому випадку вони можуть приїхати лише за умови, якщо буде викликано поліцію, що і було зроблено. До автогаражу приїхали робітники швидкої допомоги та поліція. Поки медичні робітники надавали ОСОБА_1 медичну допомогу, робітники поліції навіть до нього не підійшли. ОСОБА_3 лише частково підтвердив надані ним пояснення, які були записані робітниками поліції та приєднані до матеріалів справи. А саме те, що ОСОБА_1 було дійсно зле від того, що він випив горілки, однак не підтвердив того факту що ОСОБА_1 керував автомобілем. Крім того, це було неможливо зробити, оскільки автомобіль було складено, а територія гаражу закрита.

ОСОБА_2 в суді апеляційного суду пояснив, що також не бачив того, щоб ОСОБА_1 керував автомобілем. Автомобіль стояв складеним в автогаражі. Він був свідком того, що ОСОБА_1 було зле, тому приїхала швидка допомога. Чому поліція склала протокол у відношенні ОСОБА_1 йому не відомо, оскільки робітники поліції до ОСОБА_1 навіть не підходили.

Крім того, ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції також пояснив, що у автомобілі є вбудована навігаційна система, яка дозволяє відстежити шлях, який пройде автомобіль. Аналогічні пояснення надав свідок ОСОБА_3 , який працює начальником ТОВ «Будпартнер Груп» про те, що автомобіль DАF державний знак НОМЕР_1 з причепом KRONE державний знак НОМЕР_2 обладнаний GPS системою, яка дозволяє відстежити, який саме кілометраж проїхав даний автомобіль. З наданої до суду роздруківки з навігаційної системи комп`ютера вбачається, що автомобіль DАF 06.03.2021 року до 14:00 год. проїхав 100,16 км., з кінцевим пунктом зупинки автогараж. Також надано роздруківку моніторингу руху автомобілю DАF державний знак НОМЕР_1 з причепом KRONE. З даної роздруківки вбачається, що в інтервалі з 06.03.2021 року о 14:00 год. по 06.03.2021 року о 23:59 год. автомобіль проїхав 0 км., а отже нікуди не виїжджав з території автогаражу.

Отже, докази, які були зібрані під час розгляду в суді апеляційної інстанції, свідчать про те, що ОСОБА_1 не був за кермом автомобілю DАF державний знак НОМЕР_1 з причепом KRONE, не відмовлявся пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку із тим, що йому було викликано швидку допомогу, у зв`язку із станом здоров`я. Крім того, свідки також не підтвердили свої показань, які були відібрані працівниками поліції.

Однак, суд першої інстанції при розгляді справи відносно ОСОБА_1 даним порушенням закону та фактичним обставинам не надав належної оцінки, через що дійшов до помилкового висновку про доведеність вини останнього та наявність складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року вказує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення повинно випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року №12- рп/2011у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину (правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконній спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні апеляційним судом у судовому засіданні, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у адміністративній справі, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 247, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суддя, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити з підстав передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова