МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_________________________________________________________ _______________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року м.Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Маркарова С.В.,

розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до відповідальності

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1

проживаючого : АДРЕСА_1

місце реєстрації : АДРЕСА_2

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

За протоколом про адміністративне правопорушення №037893 від 13.10.2021 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки MERSEDES номерний знак НОМЕР_1 по вул.Боженка, 4 в м.Одесі на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння - відмовився.

Відповідно до пункту 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ 10.10 2001 року № 1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді вину в порушені ПДР не визнав.

Так, останній пояснив суду, що 13.10.2021 року між ним та його співмешканкою ОСОБА_2 , її знайомою ОСОБА_3 відбувся конфлікт, після якого він знаходився вдома по вул. Стовповій, 10 в м.Одесі. Біля 09.00 години ранку на його телефонний номер подзвонили працівники поліції, попросили вийти з будинку для з`ясування спірної ситуації. Він виконав вимогу поліції, вийшов з будинку, працівники патрульної поліції запропонували йому сісти в їх службове авто, де в процесі з`ясування конфліктної ситуації із вищевказаними жінками, вимагали пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння водія, пославшись на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повідомили працівникам поліції про керування ОСОБА_1 в цей день автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 стверджував, що жодним транспортним засобом не керував, знаходився вдома, про що неодноразово повідомив працівників патрульної поліції, надав аналогічні письмові пояснення, які додані до адміністративної справи. Враховуючи незаконність вимог поліції, такі вимоги виконані не були.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Матеріали адміністративної справи, однак, достатніх доказів на підтвердження події і складу адміністративного правопорушення не містять, спростовуються відеозаписом на 2-х дисках, наданим працівниками патрульної поліції.

Так, відеозапис підтвердив надані ОСОБА_1 письмові пояснення від 13.10.2021 року, його пояснення в судовому засіданні.

ОСОБА_1 13.10.2021 року автомобілем марки MERSEDES номерний знак НОМЕР_1 по вул.Боженка, 4 в м.Одесі за відеозаписом - відсутній, факт зупинки спірного автомобілю працівниками патрульної поліції із дотриманням вимог статті 32 Закону України «Про дорожній рух» - відсутній.

Твердження працівників патрульної поліції за відеозаписом по наявність відео із камер відеоспостереження на підтвердження порушення ОСОБА_1 як водієм ПДР, які є підставою притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 статті 130 КУпАП спростовуються матеріалами адміністративної справи.

Письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ставлять під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності з`ясування працівниками патрульної поліції обставин притягнення ОСОБА_1 як водія до адміністративної відповідальності, оскільки всі вказані особи є учасниками конфлікту, їх пояснення, за відсутності інших належних, допустимих, достовірних доказів не можуть слугувати доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП.

Зазначене узгоджується із Постановою Верховного Суду від 29.04.2020 року у справі №161/5372/17, за якою цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставин справи і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що функції водія відповідно до п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», п.1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, ратифікованої із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.74 року ОСОБА_1 не виконувались.

Вимоги Закону України «Про дорожній рух», КУпАП, Наказу від 09.11.2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», ПКМУ від 17.12.2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України №1376 від 6.11.2015 року працівниками патрульної поліції не дотримані.

При вирішенні справи суд враховує також практику Європейського судуз прав людини, зокрема такі рішення як «Надточій проти України», «Гурепка проти України», «Кобець проти України», «Берктай проти Туреччини», «Лавенте проти Латвії», в яких суд дійшов висновку, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій. Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Враховуючи викладене, провадження в справі в порядку п.3 ч.1 ст.284 КУпАП за наявністю обставини, передбаченої п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підлягаю закриттю.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси.

Суддя С.В. Маркарова

Повний текст постанови виготовлений 15.11.2021 року.

15.11.21