Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/343/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Мумига І. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2021 року. суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., за участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 17 вересня 2021 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директора приватного підприємства «Степовий край», проживаючого АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 15.08.2021 року о 11:55 години, керував транспортним засобом мопед «Сузукі» б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, вираження тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що судом першої інстанції не враховано, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він не відмовлявся, про, що у протоколі зробив відповідний запис. Крім того, суд першої інстанції не врахував, що поліцейським при складанні протоколу було порушено процедуру оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим складений ним протокол вважається недійсним та недопустимим доказом його вини. Відповідну помітку «Громадянину ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.. 63 Конституції України, ст.268 КУпАП» при складанні протоколу інспектор Мельник М. М. зробив, але самі права не роз`яснював, про що йому він неодноразово, в присутності свідків, наголошував під час складання ним протоколу. Це саме зазначено і у його поясненнях, які він написав на вимогу працівника поліції. Після того, як йому було надано для ознайомлення складений протокол, заявив клопотання надати можливість ознайомитися з усіма матеріалами справи, зокрема і з поясненнями свідків, але інспектор відмовив йому у цьому клопотанні. Також, один з файлів має дату створення 01.01.2019 року, а відеозапис за №...0045 зфальсифіковано - він має сліди стороннього втручання вже на другий день після складеного протоколу його зміст було змінено і він обривається в той час, коли він, ОСОБА_1 ще продовжував надавати письмові пояснення. Наголошував у судовому засіданні, що на вирізаній частині цього відеозапису, заявляв клопотання невідкладно їхати у медичний заклад Кропивницького для проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки за збереження свого майна скутера, вже не переживав. Всі докази, які зібрали інспектори поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при складанні протоколу, включаючи й сам протокол, були зібрані з явним порушенням процесуальних норм, тому вони не можуть бути такими доказами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до ч. 6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 109169 від 15.08.2021 року, ОСОБА_1 15.08.2021 року о 11 год. 55 хв., керував транспортним засобом мопед «Сузукі» б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, вираження тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції вину не визнав, та пояснив, що наявні численні, порушення законодавства України під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, у зв`язку із чим просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що в той день випив безалкогольного пива, від проходження огляду в медичному закладі не відмовлявся, на той момент його зовнішній вигляд не відповідав ситуації, йому слід було перевдягатися, помитися, побритися, тощо. Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції вказав, що після складанні протоколу погодився без умов пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, але йому поліцейськими було відмовлено. На відеозаписі дане відсутнє, оскільки відеозапис сфальсифікований поліцейськими, які частину запису відрізали. Щодо проходження огляду на стан сп`яніння на місці, шляхом продуття приладу «Драгер», зазначив, що не погоджувався в цілях власної безпеки, оскільки в даний час розповсюджується «Ковід». Крім того, вважає, що при складені протоколу поліцейський не дотримувався ст. 268 КУпАП, права і обов`язки йому були роз`яснені після складення протоколу. Працівниками поліції надано до суду відеозапис події, зроблений за допомогою нагрудної камери поліцейського. Відеозапис складається з декількох частин, з яких вбачається, що мали місце перерви у здійсненні відеозапису, в кінці запис не повний. Відеозапис з нагрудної відеокамери не є належним доказом у справі, оскільки не має електронного цифрового підпису.

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на це правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції, повністю підтверджується зібраними по справі доказами і, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 109169 від 15.08.2021 року(а.с.1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в яких в зазначено, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі; відеозаписом події на якому зафіксовано факт керування останнім мопедом «Сузукі». Після зупинки транспортного засобу працівниками поліції в присутності двох свідків ОСОБА_1 фактично відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі (а.с.12).

Також його вина підтверджується показаннями допитаного в судовому засіданні суду першої інстанції в якості свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що він на запрошення працівників поліції був свідком відмови від огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Водію пропонували продути прилад «Драгер» або поїхати до медичного закладу для проходження огляду, однак останній відмовлявся з тих причин, що приладу «Драгер» він не довіряє, а до медичного закладу може поїхати лише після того, як перевдягнеться, помиється вдома. Також свідок засвідчив, що підписував у письмовому вигляді свої пояснення з зазначенням тексту, який відповідає дійсності.

Вказані зібрані по справі докази є належними та допустимими, є взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Сумніви у їх належності та достовірності у апеляційного суду не виникає.

Крім того, при цьому апеляційний суд звертає увагу на показання надані в судовому засіданні суду апеляційної інстанції допитаного в якості свідка інспектора поліції ОСОБА_3 , який підтвердив що складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , який 15.08.2021 року о 11:55 години, керував транспортним засобом мопед «Сузукі» б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, вираження тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Чим своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 було запропоновано продути прилад «Драгер» або поїхати до медичного закладу для проходження огляду, однак останній відмовлявся з тих причин, що приладу «Драгер» він не довіряє, а до медичного закладу може поїхати лише після того, як перевдягнеться, помиється вдома. Проте, згідно Правил дорожнього руху та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення передбачено поліцейськими на місці зупинки запропонувати провести огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або одразу доставити до особу медичного закладу без будь-яких передумов. Тому, дії ОСОБА_1 були розцінені, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, та в медичному закладі. Записи на відеореєстраторі та з бодікамери були передані ним до адмінпрактики. Вони не фальсифікувалися та не спотворювалися, ніякі зміни не вносилися. Вказав, що останній запис був перенесений з бодікамери на інший носій не 15.08.2021 року, а 16.08.2021 року оскільки бодікамера розрядилася після її зарядки, крім того зазначив, що ОСОБА_1 було роз`яснено права передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Також зазначив, що відеозапис події на відеореєстраторі датований не 15.08.2021 року а 01.01.2019 року по причині збою у даті.

Доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 з приводу того. що судом першої інстанції розглянуто справу з порушенням вимог закону, неповно та необ`єктивно, висновки суду не відповідають дійсним фактичним обставинам справи є необгрутованими та безпідставними. Так, як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог КУпАП, повно, об`єктивно та неупереджено, при цьому надав всім зібраним по справі доказам належну правову оцінку, висновки суду повністю відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Крім того, доводи викладені в апеляційній скарзі з приводу того, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 не відмовлявся, є також необґрунтованими та безпідставними.

Як вбачається із дослідженого відеозапису останній не погоджувався пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», оскільки не довіряє даному приладу та погоджувався пройти медичний огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі за умови надання йому часу для того щоб відкотити мопед та привести себе в порядок, перевдягнутися та помитися.

Разом із тим співробітниками поліції та судом першої інстанції правильно було розцінено дані дії ОСОБА_1 , як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому суд першої інстанції правильно зазначив у постанові, що Правилами дорожнього Руху, а саме п. 2.5 визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передумови до цього не передбачені.

Суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що вказана позиція ОСОБА_1 направлена була на затягування часу, з метою уникнення відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

При цьому слід зазначити, що згідно п.9 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції », затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Також безпідставними є доводи викладені в апеляційній скарзі, що працівники поліції не роз`яснили права ОСОБА_1 , оскільки повністю спростовуються дослідженим в суді першої та апеляційної інстанції відеозаписом події з якого чітко встановлено, що останньому працівником поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення роз`яснювалися його права передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Крім того, при цьому апеляційний суд враховує, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться по виклику до Компаніївського районного суду, що засвідчено підписом ОСОБА_1 .

Крім того, необгрунтованими є доводи ОСОБА_1 стосовно того, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення він вимагав забезпечити йому захисника адвоката. Дані доводи спростовуються відеозаписом доданим до протоколу про адміністративне правопорушення та не підтверджується зібраними по справі доказами.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції правильно врахував, що протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення. Виходячи з положень законодавства України, працівник патрульної поліції, складаючи протокол про адміністративне правопорушення щодо тієї або іншої особи, реалізує дискреційні повноваження, на власний розсуд визначаючи особу, яка на його думку порушила правила дорожнього руху України. Вирішення питання щодо наявності в діях особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, складу адміністративного правопорушення, зокрема, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відноситься до виключної компетенції суду.

Доводи ОСОБА_1 щодо упередженості працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього є безпідставними.

Так, статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Будь-якої упередженості співробітниками поліції при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не допущено.

Крім того, суд першої інстанції в постанові дійшов правильного висновку, що достовірність даних, зафіксованих в документах, які містяться в матеріалах справи, підтверджується показаннями свідка ОСОБА_5 , який був допитаний судом та даними відеозапису. Показання свідків, матеріали справи та дані відеозапису узгоджуються між собою та не суперечать один одному.

Крім того, суд правильно врахував, що ОСОБА_1 не надано суду будь-яких доказів, крім письмових пояснень, які не спростовують докази, зібрані працівниками поліції.

Крім того, доводи ОСОБА_1 щодо недопустимості використання в якості доказу відеозапису з бодікамер та відеореєстратора, є також необґрунтованими.

Так, з даних відеозапису вбачається, що наявність запаху алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 було в тому числі встановлено працівником поліції під час особистого спілкування, який стояв навпроти нього, на відео зафіксовано і тремтіння рук.

Також, доводи ОСОБА_1 відносно того, що відеозапис наданий працівниками поліції не у безперервному вигляді, а у вигляді певної кількості окремих файлів, та на відеозапису зафіксовані не всі обставини оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, не можуть, свідчити про недопустимість відеозапису як доказу. Крім того збій дати запису на відео реєстраторі не може також бути підставою для визнання даного запису недопустимим доказом.

Крім того, дані відеозапису, надані працівниками поліції, узгоджуються з іншими дослідженими доказами. На відеозапису зафіксовано рух ОСОБА_1 на транспортному засобі мопед «Suzuki», процедуру зупинки, огляду документів, неодноразові пропозиції поліцейських - ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду. Та обставина, що відеозапис переривається та немає завершення, зафіксовані не всі дії працівників поліції щодо оформлення документів, які надані суду, а також та обставина, що відеозапис наданий суду у вигляді певної сукупності окремих файлів, та те, що відсутність електронного цифрового підпису на відеозаписі унеможливлює використання електронного доказу, самі по собі не можуть свідчити про фальсифікацію вказаного доказу та його недопустимість. Докази у підтвердження того що співробітники поліції сфальсифікували відеозаписи у матеріалах справи відсутні.

За таких обставин відсутні підстави ставити під сумнів достовірність даних, зафіксованих на відеозапису, наданому працівниками поліції та підстави визнати дані зібрані по справі докази недопустимими.

Крім того, доводи ОСОБА_1 стосовно того, що він відмовився від продуття алкотестеру «Драгер» з тих підстав, що це може якось вплинути на його здоров`я, суд правильно не врахував. При цьому правильно зазначив у постанові, що мундштук є одноразовою частиною приладу «Драгер», яку приєднують до приладу та через яку особа, яка проходить огляд, подає пробу повітря, що видихає. Таким чином, мундштук не містить в собі будь-яких загроз для здоров`я.

В судовому засіданні і в протоколі ОСОБА_1 наголошував, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, згоден пройти огляд за умови надання йому часу для того щоб він відкотив мопед додому, перевдягнувся та помився.

Разом із тим, і до такого висновку правильно дійшов суд першої інстанції, Правилами дорожнього руху, а саме п. 2.5 визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передумови до цього не передбачені.

Також необгрунтованими та безпідставними, є доводи ОСОБА_1 стосовно того після складення протоколу він погодився, без умов, пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, проте на відеозаписі це не відображено так як він є неповним та переривається, даний запис, який обривається змінений співробітниками поліції, які відрізали частину. Оскільки дані доводи повністю спростовуються вищевказаними зібраними по справі доказами, які є взаємоузгодженими між собою відповідають дійсним фактичним обставинам справи. Крім того, у підтвердження даних доводів ОСОБА_1 не надано підтверджуючих доказів. Більше того, спеціаліст з комп`ютерних технологій апеляційного суду ОСОБА_6 переглянувши диск із записами вказав, що дата 16.08.2021 року можлива при перенесенні запису із бодікамери на диск, та не виключено при тих обставинах, що розрядилася бодікамера та запис був з бодікамер перенесений на інший носій вже після її зарядки.

Також, доводи апеляційної скарги стосовно того, що всі докази, по справі були зібрані з явним порушенням процесуальних норм, тому вони не можуть бути належними доказами, є також безпідставними. Оскільки, як вже зазначалось вище, зібрані по справі докази є належними та допустимими, взаємоузгодженими між собою. Сумніви у їх допустимості належності та достовірності, у суду апеляційної інстанції відсутні.

Крім того, будь-яких інших доказів до апеляційної скарги та в суді апеляційної інстанції, які-б могли вплинути на правильність прийнятого рішення судом першої інстанції ОСОБА_1 не надано.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини даної справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При призначенні ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення, його особу та призначив справедливе адміністративне стягнення, яке є достатнім для виправлення останнього, а також запобіганню вчинення ним, а так само іншими особами аналогічних правопорушень.

Порушень вимог КУпАП, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено. Підстави для закриття провадження по справі також відсутні.

Беручи до уваги викладене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, мотивованою та обґрунтованою, підстави для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції відсутні, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 17 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)