Провадження №3/756/463/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Тиха О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який працює директором у ТОВ «ЗБМК» директором, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 126577 18.11.2020 о 20-40 год. в м. Києві, вул.Сирецька, 9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI Q7, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відмова фіксувалася нагрудною боді-камерою АА-00579.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що приблизно о 19-30 год. був зупинений працівниками патрульної поліції, причина зупинки йому не відома. На прохання інспектора надав свої документи, після чого йому повідомили, що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти тест на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер». Він повідомив інспектора, що алкогольні напої не вживав, проте погодився пройти тест на приладі «Драгер». Коли йому надали цей прилад, він помітив, що той вже був розпакований, не новий, що могло вплинути на його результати, тому попросив надати йому інший прилад, замінити одноразовий мундштук. З цього приводу вони довго, майже годину, спілкувалися з поліцейською, проте новий прилад «Драгер» йому не надали, одночасно з цим щодо нього вже було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, нібито за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Йому також не було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, поліцейська повідомила йому, що він протягом двох годин може самостійно пройти такий огляд будь-де, при цьому ніякого направлення не дала. Він прохав до медичного закладу, розташованого за адресою: м. Київ, пров. Деміївський, 5-А, який йому порадили поліцейські, щоб самостійно пройти огляд на стан сп`яніння, проте там його не прийняли без відповідного направлення поліції, запропонували проїхати в інший заклад на Лівому березі. Враховуючи значну відстань та обмежений час, дві години, він зрозумів, що не встигне цього зробити. Протягом усього часу його спілкування з поліцейськими, а також під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, свідків він не бачив, як не бачив і того, що вони розписувалися у протоколі та у письмових поясненнях, що додані до протоколу. Правопорушення він не вчиняв, працівниками патрульної поліції порушено процедуру проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, протокол складений з порушенням діючого законодавства, у зв`язку з чим просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник Капля А.С. у судовому засіданні також просила закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування зазначила, що, дійсно,18.11.2020 ОСОБА_1 рухався на автомобілі Q7, номерний знак НОМЕР_2 , по вулиці Сирецька, 9 в м.Києві, проте правил дорожнього руху не порушував. Незважаючи на відсутність причин для зупинки інспектором УПП в м. Києві Янковською Л.М. було зупинено його транспортний засіб з метою перевірки документів. Після перевірки документів працівники патрульної поліції, нібито виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 погодився. Проте, цілісність упаковки приладу, який було надано її підзахисному, було пошкоджено, у зв`язку з чим останній попросив замінити одноразовий мундштук. Проте, співробітник поліції склала відносно нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Зауважила, що протокол про адміністративне правопорушення був складений ще раніше за часом, ніж зафіксовано нібито відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння. Свідків, пояснення яких додані до протоколу, не були присутні під час складання протоколу, більше того, у самому протоколі підписи свідків відсутні. Працівники патрульної поліції не запропонували ОСОБА_1 проїхати разом з ними до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, лише повідомили про можливість проходження такого огляду ним самостійно протягом двох годин, проте направлення на проходження такого огляду не надали. Вважає, що поліцейським була порушена процедура проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а сам протокол складений з порушенням норм діючого законодавства. Її підзахисний намагався самостійно пройти огляд на стан сп`яніння, проте у медичному закладі, який йому порадили поліцейські, його не прийняли без направлення поліції. Тим часом, термін у дві години сплинув. У зв`язку з наведеним просила закрити провадження у справі.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що того дня, 18.11.2020 приблизно о 20-00 год. проїжджала по вул. Сирецькій в м. Києві та була зупинена працівниками патрульної поліції. Їй було запропоновано бути свідком у справі. При цьому, вона поспішала, її анкетні дані були записані поліцейськими у якийсь бланк, який вона підписала і поїхала далі у своїх справах. Вона не була присутня під час спілкування поліцейських з водієм ОСОБА_1 , не чула, що останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі. ОСОБА_1 бачить уперше у судовому засіданні.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затверджені Наказом Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 09.11.2015 року «Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 1 розділу II зазначеної інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І Інструкції №1452/735, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 7 розділу І Інструкції №1452/735 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З частини шостої статті 266 КУпАП вбачається, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 12 розділу II зазначеної інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 7 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17 грудня 2008 р. поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Частиною 5 статгі 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим.

Проте, з відтвореного у судовому засіданні відеозапису вбачається, що водієві ОСОБА_1 під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками патрульної поліції не було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у спеціально визначеному відповідними місцевими органами виконавчої влади закладі охорони здоров`я. Натомість повідомлено, що він може самостійно пройти огляд у лікаря-нарколога протягом двох годин, при цьому відповідне направлення особі для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції також не було надане.

Крім того, суд критично оцінює обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 126577 від 18.11.2020 з приводу того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків.

Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 зазначила, що не була присутня під час складання вказаного вище протоколу, не була свідком того, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, а лише дала свої анкетні дані поліцейським та розписалася у бланку пояснення, у протоколі про адміністративне правопорушення не розписувалася.

Вказані пояснення свідка повністю узгоджуються з поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Не спростовано матеріалами справи й твердження ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», а лише просив замінити прилад та надати новий мундштук, оскільки попередній не був герметично запакований, проте незважаючи на це відносно нього склали протокол за відмову від проходження огляду.

Так, з відеозапису вбачається, що на момент фіксації відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки (час на відеозапису - 20-57 год.) протокол щодо ОСОБА_1 за порушення п.2.5 ПДР України вже складено, разом з тим у протоколі зазначений час його складання - 21-00 год., тобто на час отримання нібито відмови від водія протокол вже було складено.

Вказане свідчить про те, що під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП були допущені порушення порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначеного ст. 266 КУпАП, Інструкцією №1452/735 про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Постановою КМУ №1103 від 17 грудня 2008 «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

З урахуванням наведеного, зібрані під час складання протоколу матеріали не можуть бути визнані судом належними та допустимими доказами.

Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому усі викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Таким чином, суд зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суд звертає увагу на те, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Згідно зі статтею 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Враховуючи наведене вище та розглядаючи справу на засадах рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, які є конституційними засадами судочинства, суддя приходить до висновку, що доказами, які містяться в матеріалах справи, не доведено поза розумним сумнівом наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.130, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Тиха