№755/4563/21
№3/755/3062/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В. розглянувши справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 24 лютого 2021 року, о 01 годині 05 хвилин, керував автомобілем «Volkswagen Passat Variant», д/н НОМЕР_1 , у м. Києві, на перехресті пр-ту Броварського - пр-ту Визволителів, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; нестійка хода; нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у КМНКЛ «Соціотерапія» ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, однак, з`явився його захисник - адвокат Філімонов К.О., який пояснив, що у протоколі про адміністративне правопорушення, що долучений до матеріалів справи, відсутній будь-який запис про причину зупинки транспортного засобу, відсутня відеофіксація будь-якого порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 , а також, відсутній запис несправності транспортного засобу, у зв`язку з чим, сам факт зупинки є неправомірним, а складання матеріалів про адміністративне правопорушення є незаконним. Крім того, відеозапис, що долучений до матеріалів справи, починається з 14 хвилини та не містить факту зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , а також, у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 01 година 05 хвилин, сам протокол складено о 01 годині 26 хвилин, однак, із вищезазначеного відеозапису можливо зробити висновок, що протокол про адміністративне правопорушення було складено на початку 03 години ночі, а не так, як у ньому зазначено, що ставить під сумнів достовірність даного відеозапису та відомостей, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення. Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис із нагрудної камери поліцейського є недопустимими доказами і не можуть бути враховані під час прийняття рішення у справі. ОСОБА_1 є добропорядною людиною, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, офіційно працевлаштований, перебуває у цивільному шлюбі, має дитину, є єдиним годувальником у сім`ї, має на утриманні батька пенсійного віку, за місцем роботи характеризується як відповідальний та цілеспрямований працівник, автомобіль використовує для заробітку, оскільки працює верхолазом та має необхідність перевозити на автомобілі необхідний інструмент і робочу команду, з якою виконує замовлення. Позбавлення права керування транспортними засобами не дасть ОСОБА_1 змоги заробляти на життя та утримувати родину, у зв`язку з чим, його рідні змушені будуть жебракувати. У зв`язку із вищенаведеним, прохав закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Зокрема, у судовому засіданні, за участю захисника Філімонова К.О. було переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, що був долучений до матеріалів справи.

Заслухавши думку захисника Філімонова К.О., дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 316055; протоколом АА № 020442 про адміністративне затримання; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; письмовими поясненнями свідків, а також, відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора), який було переглянуто у судовому засіданні, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано, відповідно до законодавства, пройти огляд на стан сп`яніння, чітко роз`яснено правові наслідки відмови від проходження такого огляду, що тягне за собою адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП, однак, останній відмовився від проходження огляду в присутності двох свідків.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керувати транспортними засобами.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130, 251, 283-285 КУпАП, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Законом України «Про судовий збір»,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 гривні 00 копійок.

Роз`яснюється, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя: