Номер провадження: 33/813/1549/21
Головуючий у першій інстанції Малиновський О.М.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретарки судового засідання Воронової Є.Р., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Рагімової Тамари Олександрівни,розглянувши апеляційну скаргу адвоката Рагімової Тамари Олександрівни на постанову судді Суворовського районного суду міста Одеси Малиновського О.М. від 22.10.2021 року

установив

Постановою судді Суворовського районного суду міста Одеси від 22.10.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює; мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 18.08.2021 року приблизно о 11:20 годин керував автомобілем марки Toyota, р/н НОМЕР_1 за адресою: м. Одеса, вул. пр-т Добровольського, біля будинку 82 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, та проведення такого огляду у медичному закладі водій відмовився. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Рагімова Т.О. зазначила, що не погоджується із оскарженою постановою суду та вважає її винесеною із порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням інструкції, адже у ньому не зазначено найменування органу поліції та не можливо ідентифікувати особу, яка його складала. Також адвокат Рагімова Т.О. зазначає, що працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб ОСОБА_1 .Захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі та сам пропонував працівникам поліції проїхати на огляд на своєму автомобілі, оскільки він був незгодний проходити огляд на місці зупинки за допомогою технічного пристрою, щодо якого у нього були сумніви. Протокол про адміністративне правопорушення не містить назви та номеру спеціального технічного засобу, за допомогою якого поліцейський мав намір провести огляд. Також поліцейський не пояснив яким чином у ОСОБА_1 виражається стан сп`яніння, не названо ознак такого стану та доданий відеозапис з бодікамер поліцейський не фіксує явних ознак сп`яніння. Після складання протоколу, ОСОБА_1 звернувся в медичний заклад, де було здійснено його медичний огляд на стан сп`яніння, за результатами якого ознак сп`яніння не виявлено, що підтверджується відповідним висновком.

Посилаючись на вищенаведені обставини, адвокат Рагімова Т.О. просить постанову скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши захисника ОСОБА_1 адвоката Рагімову Т.О., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння або у неї були явні ознаки алкогольного сп`янінняпід час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Доводи захисникапро невинуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №021622 від 18.08.2021 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 18.08.2021 року приблизно о 11:20 годин керував автомобілем марки Toyota, р/н НОМЕР_1 за адресою: м. Одеса, вул. пр-т Добровольського, біля будинку 82 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (а.с.2).

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу та у медичному закладі підтверджується оглянутим під час підготовки до апеляційного розгляду відеозаписом з місця події, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на вимоги співробітників поліції відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу так і у медичному закладі, при цьому працівниками поліції йому було роз`яснено як порядок проходження такого огляду, так і наслідки відмови від його проходження.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі та сам пропонував працівникам поліції проїхати на огляд спростовуються зазначеним відеозаписом, з якого вбачається, що на вимогу поліцейського ОСОБА_1 дійсно підтвердив згоду пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, разом з тим в подальшому відмовився від проходження такого огляду.

Апеляційний суд відхиляє посилання захисника на те, що ОСОБА_1 було відмовлено проїхати на медичний огляд на своєму автомобілі, оскільки він був відсторонений від керування транспортним засобом як особа, щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що передбачено ч.1 ст.266 КУпАП, а тому поліцейський правомірно відмовив йому у русі на власному автомобілі, при цьому роз`яснив підстави такої відмови та право ОСОБА_1 проїхати на медичний огляд на автомобілі поліції.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням інструкції, адже у ньому не зазначено найменування органу поліції та не можливо ідентифікувати особу, яка його складала спростовується змістом протоколу, у якому зазначено прізвище, ім`я, по-батькові, посаду працівника поліції, який складав протокол та орган поліції, до якого підпорядкований поліцейський що у повній мірі дозволяє ідентифікувати цю особу.

Також апеляційний суд вважає безпідставним посилання захисникащо працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб ОСОБА_1 спростовується відеозаписом з місця події, з якого вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 що підставою для зупинки автомобіля було наявність інформації про вчинення водієм адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та така підстава зупинки автомобіля передбачена п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію».

Крім того, апеляційний суд відхиляє посилання захисника на те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить назви та номеру спеціального технічного засобу, за допомогою якого поліцейський мав намір провести огляд, оскільки такий огляд не проводився з підстав відмови ОСОБА_1 від його проходження.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейський не пояснив яким чином у ОСОБА_1 виражається стан сп`яніння, не названо ознак такого стану та доданий відеозапис з бодікамер поліцейський не фіксує явних ознак сп`яніння спростовуються оглянутим відеозаписом, згідно якого поліцейські повідомили водію ознаки сп`яніння, які були ними виявлені під час зупинки транспортного засобу.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що після складання протоколу, ОСОБА_1 звернувся в медичний заклад, де було здійснено його медичний огляд на стан сп`яніння, за результатами якого ознак сп`яніння не виявлено, адже це не має правового значення для розгляду справи, оскільки ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ст.130 КУпАП передбачає притягнення водія до адміністративної відповідальності як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, відповідно до положень ст.130 КУпАП, законодавцем встановлено, що водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції, відмова, навіть якщо особа вважає, що не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння, не допускається.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на місці зупинки або в умовах медичного закладу, що було встановлене в передбаченому законом порядку.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, а тому висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст.33 КУпАП на накладено стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Рагімової Тамари Олександрівни залишити без задоволення.

Постанову судді Суворовського районного суду міста Одеси Малиновського О.М. від 22.10.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець