Справа № 523/681/21
Номер провадження 3/523/1165/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2021 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Суворовського відділу поліції ГУ НП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого майстром по ремонту взуття, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.443 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

21.11.2020 майором Суворовського відділу поліції ГУ НП в Одеській області Ніколаєвим О.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №083517 за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, згідно якого ОСОБА_1 21.11.2020р о 15год. 30хв. перебував на роботі в майстерні з ремонту взуття та одягу за адресою: м. Одеса, вул.С.Ядова, 10 в суботу в карантин вихідного дня, чим порушив постанову КМУ №641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», прийнятої відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав, що 21.11.2020 знаходився в майстерні з ремонту взуття та одягу за адресою: АДРЕСА_2 . Разом із тим пояснив,що не перебуває в трудових відносинах з вказаною вище майстернею, не є її ні власником, ні працівником, не має повноважень на встановлення графіку роботи майстерні. Правопорушнику роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 під час допиту зазначила, що ОСОБА_1 дійсно не являється ні працівником, ні власником майстерні за адресою: м. Одеса, вул. С.Ядова, 10.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч.1 ст.44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

За своїм змістом, стаття 44-3 КУпАП є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 44-3 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. В даному конкретному випадку, на вимоги постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про те, що він 21.11.2020р. о 15год.30хв. перебував на роботі в майстерні з ремонту взуття та одягу за адресою: м. Одеса, вул.С.Ядова, 10 в суботу в карантин вихідного дня, чим порушив постанову КМУ №641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», прийнятої відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить конкретного пункту постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», порушеного ОСОБА_1 .

Згідно з положеннями п.п.4 п.15 постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється:

-приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення;

Водночас, суд установив, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 , станом на дату складення протоколу, зокрема в розумінні приписів ст.14, ч.1 ст.44-3 КУпАП, перебував у трудових відносинах в статусі працівника майстерні по ремонту взуття та одягу за адресою: АДРЕСА_2 . Також відсутні відомості з податкової інспекції та пенсійного фонду, з метою перевірки займаної посади ОСОБА_1 та нарахування йому заробітної плати, як особі працевлаштованій у майстерні та сплати ним податків, інших доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 був наділений повноваженнями на виконання управлінських функцій у майстерні та повинен був і міг контролювати час роботи закладу в період карантину. Крім того, матеріали не містять доказів здійснення ОСОБА_1 приймання відвідувачів, яке заборонено п.п.4 п.15 постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з положеннями ч.1 ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Приймаючи до уваги, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь, а матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 взагалі є суб`єктом зазначеного адміністративного правопорушення, що він здійснював приймання відвідувачів як суб`єкт господарювання, суд доходить висновку що є недоведеним склад адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, а тому провадження в адміністративній справі підлягає закриттю, з підстав п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого майстром по ремонту взуття, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя