Справа № 504/1048/21
Номер провадження 3/504/622/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2021смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Якимів А.В., розглянувши матеріали які надійшли з Управління Служби безпеки України в Одеській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2021 року на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Указана справа надійшла до суду вперше 01.04.2021 року, проте після задоволення суддями Комінтернівського районного суду Одеської області заяв про самовідводи, передана для розгляду судді Якимів А.В. 14.04.2021 року.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився вину у вчиненому правопорушенні не визнав, до судового засідання подав заперечення по справі, в яких зазначив, оскільки на нього не покладено обов`язків та не призначено відповідальним за забезпечення охорони державної таємниці та здійснення контрою за охороною державної таємниці у відділі поліції, у даному проваджені, а також посилаючись на ст. 5, 28 ЗУ «Про державну таємницю», п.п. 3, 5, 51, 41, 42, 43, 749 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого Постановою Кабміну України від 18 грудня 2013 року №939 (надалі - Порядок-939) зазначив, що не може бути суб`єктом правопорушення за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, оскільки забезпечення охорони державної таємниці та контролю за державною таємницею, згідно норм закону та цього порядку покладається на керівників підприємств, установ і організацій, яким він не є. Також, вказує на те, що перевірка проводилась у березні 2020 року, а протокол був складений лише 09.03.2021 року. При цьому в протоколі зазначено, що часом вчинення адміністративного правопорушення є період з 10.09.2020 року по 04.03.2021 рок, однак, ч.2 ст.254 КУпАП, передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше 24-х годин. Не заперечував вчинення порушення, що встановлені у протоколі про адміністративне правопорушення, щодо ведення описів таємних справ, проте вказав, що указані порушення не пов`язані із забезпеченням охорони державної таємниці та здійсненням контрою за забезпеченням охорони державної таємниці.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 13 від 09.03.2021 року ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене п. 6 ч. 1 статті 212-2 КУпАП за таких обставин.

У березні 2020 року, у ході виконання завдань, покладених на Службу безпеки України, Управлінням Служби безпеки України в Одеській області, під час проведення на підставі ст. 20 Закону України «Про державну таємницю» (надалі- Закон)спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею у Відділі поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області (смт. Доброслав, Одеська область),було виявлено триваюче порушення чинного законодавства у сфері охорони державної таємниці, яке вчинено старшим слідчим ВП №1 ОРУП №2 капітаном поліції Сторожишеним М.М.

На підставі чинної «Номенклатури посад працівників, перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці», ОСОБА_1 було оформлено допуск до державної таємниці за формою 3 (Розпорядження УСБУ в Одеській області №59-д від 30.04.2020),та надано доступ до інформації, яка має ступінь секретності «таємно».

У зв`язку з допуском до державної таємниці, ОСОБА_1 узяв на себе письмове «Зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці», форма якого визначена додатком 9 до «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого Постановою Кабміну України від 18 грудня 2013 року №939 та був проінформований про відповідальність за порушення законодавства у зазначеній сфері.

Під час проведення спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності пов`язаної з державної таємницею у ВП №1 ОРУП №2 встановлені порушення режиму секретності під час зберігання ОСОБА_1 секретних документів у його спецвалізі.

Зокрема, встановлено, що у робочій папці (спецвалізі) №11 старшого слідчого ВП №1 ОРУП №2 капітана поліції Сторожишена М.М., зберігається таємна справа №02420208 від 14.09.2020 року «Таємно», у внутрішній опис якої, у порушення вимог п. 363 порядку 939, не внесені секретні документи, згідно з переліком.

У порушення вимог абз. 3 п. 363 Порядку - 939, внутрішні описи справ (№ від 03.05.2017 «таємно» та №024201708 від 13.02.2017 року «таємно»), які зберігаються у спецвалізі №11, не відповідають за формою згідно з додатком 51 до Порядку - 939. Також, у внутрішні описи не внесені дати реєстрації таємних документів.

Крім того, у порушення вимог абз. 2 п. 361 Порядку - 939, у вказаних справах (№ від 03.05.2017 року «таємно» та №024201708 від 13.02.2017 року «таємно»), в аркушах ознайомлення зі справами відсутні відмітки про ознайомлення зі справою (прізвище, ініціали, найменування посади особи та дату її ознайомлення із справою, а також підпис зазначеної особи про ознайомлення).

Вказані правопорушення зафіксовані комісією Управління СБ України в Одеській області та співробітниками ВП №1 ОРУП №2 у Акті огляду спецвалізи (робочої папки), що додається.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 порушено письмове зобов`язання громадянина у зв`язку із допуском до державної таємниці (у частині неухильного виконання вимог режиму секретності, та додержання інших вимог законодавства про державну таємницю), а також п. 116 Порядку - 939, яким визначено обов`язки громадянина секретоносія.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи зобов`язаним бути обізнаним з вимогами законодавства у сфері охорони державної таємниці, протягом періоду часу з 10.09.2020 року по 04.03.2021 року, не вжив передбачених чинним законодавством України заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, чим скоїв триваюче адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Зазначені порушення вимог режиму секретності свідчать про невжиття ОСОБА_1 необхідних заходів щодо охорони державної таємниці, чим створені передумови (загрози) до витоку секретної інформації.

Відповідно до акту огляду спецвалізи № 11 від 03.03.2021 року встановлено порушення, що наводяться у протоколі про адміністративне правопорушення, щодо невнесення документів, щодо описів таємних справ, невідповідності описів порядку № 939, тощо.

Від надання пояснень з приводу вчиненого порушення ОСОБА_1 відмовився на підставі ст. 63 Конституції України (а.с. 10).

Відповідно до наказу № 36 від 14.01.2021 року ОСОБА_1 призначено на посаду старшого слідчого слідчого відділення ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП у Одеській області.

03.01.2019 року ОСОБА_1 підписав зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці» у якому перелічені його обов`язки за ст. 28 Закону України «Про державну таємницю».

Відповідно до наказу № 9д від 05.06.2020 року в.о. начальника Лиманського ВП ГУНП у Одеській області капітану поліції Сторожишену М.М. надано доступ до інформації, що має ступені секретності.

Відповідно до акту спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності пов`язаної з державною таємницею у ВП №1 Одеського РУП №2 від 04.03.2021 року встановлено ряд порушень дотримання зазначених вимог у ВП №1 Одеського РУП №2.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці є адміністративним правопорушенням. Указана норма є бланкетною, оскільки КУпАП не розкриває поняття охорони державної таємниці та контролю за охороною державної таємниці.

Відповідно до преамбули Закону України «Про державну таємницю» (далі Закон) цей Закон регулює суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України.

Відповідно до ст. 1 Закону охорона державної таємниці - комплекс організаційно-правових, інженерно-технічних, криптографічних та оперативно-розшукових заходів, спрямованих на запобігання розголошенню секретної інформації та втратам її матеріальних носіїв.

Відповідно до ст. 5 Закону забезпечення охорони державної таємниці відповідно до вимог режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, діяльність яких пов`язана з державною таємницею, покладається на керівників зазначених органів, підприємств, установ і організацій.

Відповідно до ст. 18 Закону визначено основні організаційно-правові заходи щодо охорони державної таємниці . З метою охорони державної таємниці впроваджуються: єдині вимоги до виготовлення, користування, збереження, передачі, транспортування та обліку матеріальних носіїв секретної інформації; дозвільний порядок провадження державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями діяльності, пов`язаної з державною таємницею; обмеження оприлюднення, передачі іншій державі або поширення іншим шляхом секретної інформації; обмеження щодо перебування та діяльності в Україні іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб, їх доступу до державної таємниці, а також розташування і переміщення об`єктів і технічних засобів, що їм належать; особливості здійснення державними органами їх функцій щодо державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, діяльність яких пов`язана з державною таємницею; режим секретності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, що провадять діяльність, пов`язану з державною таємницею; спеціальний порядок допуску та доступу громадян до державної таємниці; технічний та криптографічний захисти секретної інформації.

Відповідно до ст. 37 Закону керівники державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій зобов`язані здійснювати постійний контроль за забезпеченням охорони державної таємниці.

Протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 складено, як на громадянина, який узяв на себе письмове «Зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці». Даний допуск останньому було оформлено у зв`язку із необхідністю такого в силу займаної посади слідчого відділу поліції і саме порушення даного письмового зобов`язання, на переконання особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення призвело до вчинення адміністративного правопорушення за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Разом з тим, відповідно до ст. 28 Закону громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний: не допускати розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка йому довірена або стала відомою у зв`язку з виконанням службових обов`язків; не брати участі в діяльності політичних партій та громадських організацій, діяльність яких заборонена в порядку, встановленому законом; не сприяти іноземним державам, іноземним організаціям чи їх представникам, а також окремим іноземцям та особам без громадянства у провадженні діяльності, що завдає шкоди інтересам національної безпеки України; виконувати вимоги режиму секретності; повідомляти посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці, а також повідомляти у письмовій формі про свій виїзд з України.

З аналізу норм ст. 1, 5, 37, 28 Закону, можна прийти до висновку, що даний акт покладає окремі обов`язки на спеціальних суб`єктів цього Закону (керівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій ст.ст. 5, 37) які не є тотожними обов`язкам, що мають громадяни, яким надано допуск до державної таємниці.

До матеріалів протоколу не долучено посадової інструкції чи іншого документу, що покладає на ОСОБА_1 обов`язки керівника державного органу у даному випадку ВП 1 Одеського РУП № 2, що пов`язані з забезпеченням охорони державної таємниці та контролю за охороною державної таємниці.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 КУпАПпосадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Юридичний склад адміністративного правопорушення це передбачений нормами права комплекс ознак (елементів), за наявності яких певне протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративний проступок. Такий комплекс ознак передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Отже, з огляду на те, що в письмовому «Зобов`язанні громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці» ОСОБА_1 відсутні зобов`язання, що пов`язані з забезпеченням охорони державної таємниці та контролю за охороною державної таємниці, а натомість передбачені інші зобов`язання за порушення, яких останній до адміністративної відповідальності не притягується, ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП, натомість це не виключає дисциплінарну відповідальність особи, що передбачено ст. 39 Закону, яка також розмежовує такі склади правопорушення, як 1) порушення встановленого законодавством режиму секретності та невиконанні обов`язків щодо збереження державної таємниці ; 2) невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпеченні контролю за охороною державної таємниці і визначає указані порушення, як окремі.

Разом з тим, суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 про невчасне складення протоколу про адміністративне правопорушення та вручення протоколу про адміністративне правопорушення іншою особою, аніж тою, що склала відповідний протокол, оскільки таке саме по собі не є підставою для закриття провадження у справі. Покликання ж про не роз`яснення ОСОБА_1 відповідних прав та обов`язків не відповідає дійсності, оскільки відповідний підпис про ознайомлення із правами, що передбачені нормами ст. 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП разом із розкриттям змісту цих норм проставлений у протоколі ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 5, 18, 28, 37, 39 Закону України «Про державну таємницю» ст.ст. 1, 9, 14, п. 6 ч. 1 ст. 212-2п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАПзакрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя А. В. Якимів