Справа №333/97/21
Провадження №3/333/355/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 березня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Комунарського районного суд м. Запоріжжя, за участю захисника Козаря М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працює, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №147988 від 01.01.2021 року, водій ОСОБА_1 01.01.2021 року о 09 год. 34 хв. у м. Запоріжжі по вул. Чубанова, поблизу комплексу «Водограй», керував транспортним засобом «MAZDA 323», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродня блідість; тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у лікаря-нарколога, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КК України.

До суду справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшла 13.01.2021 року. Розгляд вказаної справи було призначено на 02.02.2021 року.

02.02.2021 року до суду надійшло клопотання від захисника Козара М.В., в якій останній зазначив, що того ж дня (02.02.2021 року) уклав угоду про надання правової допомоги з ОСОБА_1 , тому просить суд надати можливість ознайомитися з матеріалами справи про адміністративне правопорушення та відкласти розгляд справи з можливістю належної підготовки до захисту. Суд задовольнив клопотання та відклав розгляд справи на 11.02.2021 року.

11.02.2021 року у судове засідання з`явився захисник Козар М.В., повідомивши, що ОСОБА_1 з`явитися до суду не зміг через захворювання. Вину останній не визнає, тому заявив клопотання про виклик у судове засідання та допит як свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (осіб, які перебували у салоні автомобіля у момент зупинки транспортного засобу) та працівника УПП в Запорізькій області ОСОБА_5 , який склав протоколи про адміністративне правопорушення за ст. ст. 130, 185 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Просив суд відкласти розгляд справи. Суд задовольнив клопотання захисника Козаря М.В., відклав розгляд справи та виклика у наступне судове засідання вказаних свідків та працівників поліції.

22.03.2021 року у судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав та пояснив, що 01.01.2021 року, приблизно о 09 год. 30 хв. він разом із своїми знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 поверталися на автомобілі «MAZDA 323», державний номерний знак НОМЕР_1 , із святкування Нового Року з бази відпочинку, яка знаходиться в районі «Домаха» у м. Запоріжжі. Святкували майже до ранку, тому за кермо автомобіля сіла ОСОБА_10 , яка за станом свого здоров`я взагалі не вживала алкогольні напої. Він в той момент перебував на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 на задньому сидінні. При чому, ОСОБА_13 сидів за водієм, ОСОБА_14 сиділа посередині, а Влад за пасажирським переднім сидінням. Проїжджаючи по вул. Чубанова, біля комплексу «Водограй», їм на зустріч їхав автомобіль патрульної поліції, який різко розвернувся та зупинив їх транспортний засіб.

ОСОБА_10 злякалася працівників поліції, тому попрохала його пересісти на заднє сидіння, що він і зробив, а ОСОБА_15 сіла на переднє пасажирське сидіння. Так як він пересів на заднє сидіння, де перебував ОСОБА_11 , тому останній вийшов з автомобіля. В цей час підійшли працівники поліції, які подумали, що він керував автомобілем, тому почали вимагати, щоб він пред`явив документи особистості. Так як він був ні в чому не винуватий, тому документи не хотів пред`являти. Відповідно, він відмовився їхати і у медичний заклад для проведення огляду на стан сп`яніння, так як не знаходився за кермом автомобіля. Враховуючи вказані відмови, його працівники фактично затримали, наділи кайданки на руки, доставили до Комунарського відділення поліції, де і склали протоколи за ст. ст. 185 та 130 КУпАП. Він не пояснював працівникам поліції, хто саме знаходився за кермом автомобіля, так як ОСОБА_10 це його дівчина і він не хотів, щоб у неї були неприємності з поліцією.

Під час судового розгляду свідок ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_1 є її хлопцем. Разом з останнім, ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 вони 01.01.2021 року, приблизно о 09 год. 30 хв. поверталися на автомобілі «MAZDA 323», державний номерний знак НОМЕР_1 , із святкування Нового ОСОБА_18 . Так як вона на святкуванні не вживала алкоголь, а інші випивали, тому саме вона сіла за кермо автомобіля. ОСОБА_1 в цей момент перебував на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 на задньому сидінні. При чому, ОСОБА_13 сидів за водієм, ОСОБА_14 сиділа посередині, а Влад за пасажирським переднім сидінням. Проїжджаючи по вул. Чубанова, біля комплексу «Водограй», їм на зустріч їхав автомобіль патрульної поліції, який різко розвернувся та зупинив їх транспортний засіб.

Так як вона не має посвідчення водія, тому злякалася спілкування з працівниками поліції. У зв`язку з цим, вона ОСОБА_1 попрохала пересісти на заднє сидіння, що він і зробив, а вона сіла на переднє пасажирське сидіння. Так як ОСОБА_1 пересів на заднє сидіння, де перебував ОСОБА_11 , тому останній вийшов з автомобіля. В цей час підійшли працівники поліції, які подумали, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, тому почали вимагати, щоб останній пред`явив документи особистості. Після цього відбулася словесна перепалка і через те, що ОСОБА_1 не пред`являв документи та не бажав їхати на огляд на стан сп`яніння, останнього затримали працівники поліції та відвезли до Комунарського відділення поліції, де і склали протоколи про адміністративні правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 під час судового засідання надав аналогічні пояснення з поясненнями свідка ОСОБА_3 .

Інспектор УПП в Запорізькій області Раков М.С. та свідок ОСОБА_4 у судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Суд відносно ОСОБА_5 направляв лист начальнику УПП в Запорізькій області, який був отриманий 11.03.2021 року. У зв`язку з неявкою вказаних осіб, суддя оголосив перерву у подальшому розгляді справи та повторно викликав ОСОБА_5 та ОСОБА_4

29.03.2021 року у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що в ніч на 01.01.2021 року вони з компанією святкували Новий рік на базі відпочинку у м. Запоріжжі. 01.01.2021 року, приблизно о 09-00 год. він, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_12 поверталися назад додому на автомобілі «MAZDA 323», державний номерний знак НОМЕР_1 . Так як єдиний, хто не вживав алкогольні напої була ОСОБА_3 , тому саме вона перебувала за кермом автомобіля. ОСОБА_1 в цей момент перебував на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_11 , він та ОСОБА_12 на задньому сидінні. При чому, він сидів за водієм, ОСОБА_14 сиділа посередині, а Влад за пасажирським переднім сидінням. Проїжджаючи по вул. Чубанова, біля комплексу «Водограй», їм на зустріч їхав автомобіль патрульної поліції, який різко розвернувся та зупинив їх транспортний засіб.

Так як ОСОБА_3 не має посвідчення водія, тому злякалася спілкування з працівниками поліції. У зв`язку з цим, вона попрохала ОСОБА_1 пересісти на заднє сидіння, що він і зробив, а вона сіла на переднє пасажирське сидіння. Так як ОСОБА_1 пересів на заднє сидіння, де перебував ОСОБА_11 , тому останній вийшов з автомобіля. В цей час підійшли працівники поліції, які подумали, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, тому почали вимагати, щоб останній пред`явив документи особистості. Після цього відбулася словесна перепалка і через те, що ОСОБА_1 не пред`являв документи та не бажав їхати на огляд на стан сп`яніння, останнього затримали працівники поліції та відвезли до Комунарського відділення поліції, де і склали протоколи про адміністративні правопорушення.

У судове засідання працівник поліції ОСОБА_5 повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи через свого керівника.

Після дослідження усіх матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , його захисник Козар М.В. заявив клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення. Обґрунтовуючи своє клопотання захисник зазначив, що фактично матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, що саме ОСОБА_1 01.01.2021 року керував транспортним засобом «MAZDA 323», державний номерний знак НОМЕР_1 , у т.ч. матеріали відеофіксації. Навпаки, під час судового засідання було встановлено, що саме ОСОБА_3 керувала вказаним транспортним засобом, тому підстав для огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у працівників поліції, не було.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , враховуючи пояснення останнього, доводи захисника Козара М.В., дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до такого.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння.

Пунктом 2.9 Правил Дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.п.9, 12 Розділу ІІ «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.п.2-4 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), а також: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п.13 Порядку лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Аналогічна норма міститься і у Розділі III «Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно, воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

До суду працівниками УПП в Запорізькій області були надані наступні матеріали:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №147988 від 01.01.2021 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП;

- довідка про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія та відсутність фактів притягнення останнього до адміністративної відповідальності;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.01.2021 року відносно ОСОБА_1 ;

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.01.2021 року відносно ОСОБА_1 ;

- копія рапорту інспектора УПП в Запорізькій області Ракова М.С.;

- письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких останній зазначив, що пояснення буде надавати у судовому засіданні;

- копія протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 01.01.2021 року;

- диск з відеозаписами.

Вважаю, що наданими до суду матеріалами працівники поліції не довели факт керування 01.01.2021 року о 09 год. 34 хв. ОСОБА_1 транспортним засобом «MAZDA 323», державний номерний знак НОМЕР_1 . Вказані дані зазначені лише у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №147988 від 01.01.2021 року.

Водночас, у судовому засіданні ОСОБА_1 та свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зазначили, що саме остання перебувала за кермом транспортного засобу.

Під час дослідження відеозаписів у судовому засідання встановлено, що жоден з них не підтверджує факт керування автомобілем ОСОБА_1 .

З даних відеофайлу «Дпр18 147988» вбачається, що працівники поліції їдуть на зустріч автомобілю «MAZDA 323», державний номерний знак НОМЕР_1 . Після цього працівники УПП в Запорізькій області розвертаються, зазначений автомобіль вже зупинився і з нього через праві задні двері виходить ОСОБА_2 . Через тонування скла в автомобілі «MAZDA 323», державний номерний знак НОМЕР_1 , не зрозуміло, хто перебував за кермом вказаного автомобіля.

У подальшому, з відеозапису «» вбачається, що коли працівники поліції підходять до автомобіля «MAZDA 323», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 перебуває на задньому сидіння праворуч, посередині на задньому пасажирському сидінні перебуває дівчина, ліворуч ОСОБА_4 , а ОСОБА_3 знаходиться на передньому пасажирському сидінні. За кермом автомобіля не знаходиться жодної особи.

Тобто, фактично в наданих матеріалах відсутні будь-які дані (відеозаписи, пояснення свідків), на підставі яких можливо було б встановити факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій. Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»,- визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

У даному випадку дані протоколу про адміністративне правопорушення суперечать даним, встановленим під час судового розгляду, а саме: що ОСОБА_1 01.01.2021 року о 09 год. 34 хв. у м. Запоріжжі по вул. Чубанова, поблизу комплексу «Водограй», керував транспортним засобом «MAZDA 323», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суддя вважає, що у цій справі відсутні належні, достатні і допустимі докази, а також поза розумним сумнівом, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 .

Враховуючи, що докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому на думку суду, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі, зокрема, відсутності складу адміністративного правопорушення, тому, вважаю за необхідне провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Керуючись ст.ст. 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод