Справа №461/3977/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2021 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м.Львова Радченко В.Є., з участю ОСОБА_1 , та його захисника Панькевич М.Б., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

08.05.2021 року о 13 год. 25 хв. у м.Львові на перехресті вул. І.Франка-вул.Зелена ОСОБА_1 керував транспортним засобом Dacia Sandero д.н.з. НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря-нарколога, за адресою м.Львів, вул. Кульпарківська,95.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не вживав наркотичні препарати. Одразу погодився на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Був шокований результатом даного огляду, оскільки не вживав наркотичних препаратів.

Захисник Панькевич М.Б. в судовому засіданні надала письмові пояснення та просила повернути матеріали органу, який складав даний протокол для належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №198726 від 08.05.2021 та зобов`язати УПП у Львівській області ДПП долучити до матеріалів справи документи: відео бодікамер №1242,1254; акт огляду поліцейським на стан сп`яніння на місці; акт направлення на огляд в медзаклад.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

П.1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п.2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під випливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідність.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними у пункті 1.4 розділу 1 цієї Інструкції, уповноважена особа Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.3 розділу ІІІ Інструкції, метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Його вина підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема:

- даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №198726 від 08 травня 2021 року.

- висновком №001043 КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» від 08.05.2021 року, яким встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Працівниками поліції дотримано вимогу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

З врахуванням наведеного вище, суд вважає доведеним невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам п. 2.9 «а» ПДР України, якими водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

На переконання суду, належними й допустимими доказами підтверджується, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення його до адміністративної відповідальності.

Доводи сторони захисту про проведення огляду з порушенням вимог ст.266 КУпАП є необґрунтованими. Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП України огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків. Але огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився не поліцейськими та не з використанням технічних засобів. Такий огляд проведений лікарем у відповідному медичному закладі. Про це складений висновок, який підтвердив перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. Тому наявність свідків під час огляду та наявність технічних засобів в даному випадку не передбачена законодавством та не є підставою для визначення проведення огляду таким, що проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП.

Перевірка водія на стан сп`яніння шляхом візуального огляду без використання технічних засобів не є оглядом водія в розумінні ч.3 ст.266 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував, що він добровільно погодився пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні. Це також вбачається з відео, яке було надано ОСОБА_1 та оглянуто в судовому засіданні. З відео вбачається, що поліцейські роз`яснили ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду в лікарні і тому він, розуміючи негативні наслідки відмови, погодився пройти огляд в лікарні. Тому відсутність направлення ОСОБА_1 на огляд не впливає на висновки медичного закладу про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння та на кваліфікацію його дій.

Наявність в матеріалах справи чинної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП України підтверджує правомірність зупинення ОСОБА_1 працівниками поліції під час якого (зупинення) останні правомірно склали протокол за ст.130 ч.1 КУпАП.

Тому доводи сторони захисту про неправомірну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не заслуговують на увагу.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер правопорушення, ступінь провини та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути в користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 130, 221, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь ДСА України судовий збір в розмірі 454 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.Є. Радченко