КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/483/2021
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю захисника Баховського М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Баховського Михайла Михайловича на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2020 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в сумі 420 грн 40 коп.

Як встановив суддя місцевого суду, 10 вересня 2020 року о 17 год 23 хв ОСОБА_1 , рухаючись в м. Києві, по вул. Тешебаєва, 58, керував автомобілем Ford Siera, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник Баховський М.М., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неповноту судового розгляду, просить постанову судді місцевого суду скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

За позицією захисника на момент пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 не керував автомобілем, тобто не був водієм транспортного засобу, а тому не являється суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що суд безпідставно відхилив пояснення сторони захисту щодо фактичних обставин події, які свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не надав належної оцінки доказам у справі, які не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями Інструкції з оформлення матеріалів по адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06 листопада 2015 року №1376 та зареєстрованої в МЮ України 01 грудня 2015 року за №1496/27941, без участі ОСОБА_1 та роз`яснення йому процесуальних прав, передбачених ст. 268 КУпАП, а відеозапис з боді-камери поліцейського, який складається з декількох відеофайлів і повністю не відображає подію, розпочинається з того моменту, який доводить, що ОСОБА_1 був пішоходом.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не прибув,клопотання про відкладення розгляду справи не подав, а тому його неявка, з огляду на положення ч. ч. 5, 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному перегляду постанови судді місцевого суду.

Вислухавши пояснення захисника Баховського М.М., який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга захисника Баховського М.М. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

За положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Зазначені вимоги закону знайшли своє відображення і в п. 7 розділу 1 Інструкції та п. 6 Порядку, водночас за змістом п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Апеляційним переглядом установлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 в цілому дотримав положення процесуального закону і правильно застосував норми матеріального права.

З огляду на зміст постанови, суддя місцевого суду під час розгляду справи вислухав позицію захисника, дослідив письмові докази у справі та відеозапис, проаналізувавши які у постанові, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України за обставин, встановлених судом і викладених у постанові, доводиться даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 10 вересня 2020 року, який складений уповноваженою особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки, окрім іншого, містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій; в ньому вказані ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені поліцейським у ОСОБА_1 , а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та дії водія в присутності двох свідків щодо ухилення від огляду, є вказівка на порушення вимог п. 2.5 ПДР України та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Від надання пояснень по суті правопорушення, підписання протоколу та отримання другого примірнику протоколу ОСОБА_1 відмовився, про що зазначено у протоколі, є правом ОСОБА_1 і не тягне за собою недопустимість протоколу як доказу по справі (а.с. 2);

- письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за змістом яких у їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`янінняза допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» та у лікаря-нарколога в медичному закладі, що узгоджується з відомостями, викладеними в протоколі (а.с. 3);

- відеозапису з нагрудної відеокамери працівника поліції, з якого вбачається, що під час спілкування з водієм ОСОБА_1 працівник поліції виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, в присутності двох свідків запропонував пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря-нарколога в лікарні «Соціотерапія», проте ОСОБА_1 від будь-якого виду огляду в категоричній формі відмовився, після чого поліцейським був складений щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за порушення вимог п. 2.5 ПДР України (а.с.6);

- постанови серія ЕАМ № 3115489 від 10 вересня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу за ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с. 5).

Наведені докази, які суддя місцевого суду поклав в основу своїх висновків, є належними, допустимими та достовірними, здобуті вони з додержанням процесуальної процедури, об`єктивно узгоджуються між собою та спростовують доводи сторони захисту про порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та підзаконних нормативних актів.

Твердження захисника про те, що в справі відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом не заслуговують на увагу, оскільки указану обставину ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими, які, виявивши у нього ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, від якого він відмовився, а також на стадії складання протоколу про адміністративне правопорушення не оспорював, про що переконливо свідчать дані відеозапису.

При цьому слід зазначити, що відеофіксація розпочалася з моменту спілкування поліцейським з водієм ОСОБА_1 , який на той час вийшов із транспортного засобу, в якому інших осіб не було, та постійно перебував біля відкритих водійських дверей автомобіля, що жодним чином не може доводити позицію захисника про те, що в даному випадку ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. До того ж захисник в апеляційній скарзі фактично не оспорює ту обставину, що в район «Нивки» м. Києва, де було вчинено адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 прибув, керуючи автомобілем Ford Siera, державний номерний знак НОМЕР_1 . Крім того, за керування транспортним засобом, будучи позбавленим такого права, ОСОБА_1 був притягнутий 10 вересня 2020 року до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Посилання захисника на те, що відеозапис є неповним і не відображає всіх обставин події не заслуговують на увагу, оскільки матеріали справи не містять, а захисником в апеляційній скарзі не зазначено, які ж важливі обставини, що істотно впливають на висновки щодо доведеності або недоведеності вини, не були зафіксовані поліцейським.

Доводи захисника щодо неповноти судового розгляду є неконкретними, водночас з матеріалів справи вбачається, що всі наявні у справі докази судом були досліджені, а прохання захисника про закриття провадження в справі обґрунтовано відхилено, оскільки доведена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Таким чином, перевіривши усі доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновки судді місцевого суду в постанові від 30 листопада 2020 року відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на оцінці всіх доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, отже судове рішення постановлено з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП і відсутні законні підстави для його скасування та закриття провадження в справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, як про це просить захисник.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з урахуванням вимог

ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

За вказаних обставин апеляційна скарга захисника Баховського М.М. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Баховського Михайла Михайловича залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко