Єдиний унікальний номер судової справи: 489/6351/21 Головуючий суду І інстанції - суддя Губницький Д.Г.
Номер провадження: 33/812/379/21 Головуючий суддя апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Богуславською О.М.,

за участю: захисника ОСОБА_1 - адвоката Дурова Р.Б., потерпілого - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Дурова Романа Борисовича на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 850 грн,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 147393 від 10 вересня 2021 року, водій ОСОБА_1 10 вересня 2021 року о 09-05 год в м. Миколаїв, вул. Будівельників, 18 керуючи транспортним засобом SUZUKI VITARA, державний номерний знак НОМЕР_1 перед зміною напрямку руху був неуважний, не впевнився, що маневр буде безпечним та допустив зіткнення з транспортним засобом VOLKSWAGEN, державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані збитки. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3 б, 10.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 850 грн.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Дуров Р.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В своїй апеляцій скарзі адвокат Дуров Р.Б. зазначає, що з постановою суду першої інстанції не згоден, оскільки вважає, що судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Звертає на увагу на те, що в основу звинувачення ОСОБА_1 судом першої інстанції покладено протокол про адміністративне правопорушення та пояснення потерпілого ОСОБА_2 . Натомість суд критично поставився до показів ОСОБА_1 та не прийняв їх до уваги.

Вказує на те, що суд першої інстанції у своїй постанові допустив припущення, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 перед початком маневру повороту вправо, начебто перебував у лівій смузі для руху свого напрямку. Однак, такі припущення є безпідставними та необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 зазначав, що він дійсно помилково увімкнув лівий показник повороту, однак при цьому його автомобіль перебував на відстані 1 - 1,5 м від правого краю проїзної частини. А враховуючи загальну ширину проїзної частини вул. Будівельників 15,5 м, то його автомобіль перебував на момент початку маневру повороту вправо у крайній правій смузі свого напрямку руху. Це також підтверджує протокол про адміністративне правопорушення, оскільки в ньому зазначення лише порушення м. 2,3 б та п. 10,1 ПДР. Натомість в протоколі відсутня вказівка про порушення ОСОБА_1 п. 10.4 ПДР України, до якого фактично дійшов суд.

Вказує на те, що судом першої інстанції взагалі не надано належної оцінки схемі місця ДТП від 10 вересня 2021 року. Натомість схема підписана обома водіями та не містить будь - яких заперечень, що свідчить про те, що місце зіткнення беззаперечно знаходилось на території паркувальної кишені, на відстані 1,2 м до межі проїзної частини, а не на межі паркувальної кишені та проїзної частини, як це вказано в постанові суду першої інстанції. Крім того, характер пошкоджень транспортних засобів свідчить про те, що автомобіль ОСОБА_2 своєю передньою частиною контактував із задньою частиною автомобіля ОСОБА_1 , а не навпаки, як це зазначено в постанові суду.

Вважає, що саме невиправданий маневр водія ОСОБА_2 , який полягав у повороті вправо та у заїзді в паркувальну кишеню, з метою уникнення зіткнення став причиною цього ДТП. Тобто фактично автомобіль ОСОБА_2 наздогнав автомобіль ОСОБА_1 , коли той вже покинув межі дороги. Зазначає, що це свідчить про порушення саме водієм ОСОБА_2 п. 13.1 ПДР - а саме дотримання безпечної дистанції із попутним автомобілем, що рухався попереду.

Наголошує на тому, що суд першої інстанції не врахував, що водій ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував зіткнення у паркувальному кармані, а зазначав, що зіткнення сталося на проїзній частині, хоча на місці ДТП останній зі схемою місця погодився, nа підписав її. А тому вважає, що надані потерпілим пояснення є суперечливими за своїм змістом та не відповідають обставинам справи, що зазначені у схемі місця ДТП.

Зазначає, що саме дії ОСОБА_2 , які не відповідали вимогам п.п.13.1, 12.3 ПДР України, перебувають в причинному звязку із даною ДТП, а в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Звертає увагу на те, що сукупність доказів, на які посилався суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної постанови щодо винуватості водія ОСОБА_1 більш ніж сумнівна та суперечлива, містить недопустимі припущення, а тому вважає рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України (ст. 246 КУпАП).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин (ст. 248 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції ухвалюючи постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП виходив з того, що обставини вчинення водієм ОСОБА_1 правопорушення підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення та наявними у справі доказами.

Так, згідно з диспозицією ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто елементами об`єктивної сторони даного правопорушення, є діяння (дії або бездіяльність) учасників дорожнього руху, суспільно небезпечні наслідки у виді пошкодження вказаних вище об`єктів та причинно-наслідковий зв`язок між діянням та наслідками.

Правила дорожнього руху України (надалі - ПДР України) відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил (п. 1.1).

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил (п. 1.3).

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п.1.4).

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З аналізу положень вказаної статті вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 147393 від 10 вересня 2021 року, водій ОСОБА_1 10 вересня 2021 року о 09-05 год в м. Миколаїв, вул. Будівельників, 18 керуючи транспортним засобом SUZUKI VITARA, державний номерний знак НОМЕР_1 перед зміною напрямку руху був неуважний, не впевнився, що маневр буде безпечними та допустив зіткнення з транспортним засобом VOLKSWAGEN, державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані збитки. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3 б, 10.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с. 1).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2,3 б, 10.1, ПДР України.

Відповідно до п. 2.3 б Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь - якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано схему місця ДТП від 10 вересня 2021 року, складену інспектором В1Р1Б1ЦПП в Миколаївській області ст. лейтенантом поліції Сущук Д.С. (надалі - Схема), яка підписана водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без будь - яких зауважень.

Так, на схемі відображено ширину вул. Будівельників - 15,5 м. Зображено паркувальний карман довжиною 17, 7 м. та шириною 4,2 м. Також зображено місце розташування автомобілів SUZUKI VITARA державний номерний знак НОМЕР_1 , що розташований в кармані для паркування на відстані 1,0 м. від правого переднього колеса до бордюру та на відстані 2,6 м. від правого лівого колесу від бордюру та автомобіля VOLKSWAGEN, державний номерний знак НОМЕР_2 , що на момент ДТП був розташований в кармані для паркування на відстані 0,3м від правого лівого колесу до бордюру. Разом з тим, на схемі відображено точку зіткнення автомобілів, яка знаходиться в межах паркувального карману на відстані 3,0 м від бордюру, а також вказано напрямки руху транспортний засобів.

Крім того, у схемі також зазначені пошкодження транспортних засобів: автомобіль марки і моделі SUZUKI VITARA державний номерний знак НОМЕР_1 , отримав пошкодження у вигляді пошкоджень заднього правового крила, заднього бамперу з правого боку та накладки під правим заднім колесом.

Автомобіль марки і моделі Volkswagen LT 35, номерний знак НОМЕР_2 отримав пошкодження лівого переднього крила, переднього бамперу з лівого боку, передньої лівої фари, переднього лівого показчику повороту.

Автомобіль марки SUZUKI VITARA державний номерний знак НОМЕР_1 відповідно до схеми місця ДТП, рухався по вул. Будівельників в напрямку проспекту Миру та по тій же смузі для руху позаду рухався автомобіль VOLKSWAGEN, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Місце зіткнення автомобілів як зазначено на схемі відбулося в кармані для паркування на відстані 3,0 м від бордюру.

Як слідує з письмових пояснень водія ОСОБА_1 , які ним були надані на місці ДТП, 10 вересня 2021 року, приблизно о 9-15 год він рухався із дозволеною швидкістю до 50 км/ч по вул. Будівельників в напрямку пр. Миру. Рухаючись по даній вулиці у своїй полосі для руху увімкнув лівий показчик повороту, але одразу передумав і увімкнув правий поворот не доїжджаючи до дворового проїзду до будинку № 18 по вул. Будівельників. Проїхавши метрів 10 він звернув у карман із включеним правим показчиком повороту та заїхавши у карман він відчув удар по машині іншою машиною. Зазначив, що під час ДТП ніхто не постраждав, машина отримала механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки (а. 4).

Потерпілий ОСОБА_2 в своїх письмових поясненням від 10 вересня 2021 року зазначав, що рухався на автомобілі Volkswagen LT 35, номерний знак НОМЕР_2 , 10 вересня 2021 року, у 9 - 5 год. по вул. Будівельників зі сторони проспекту Богоявленського в бік проспекту Миру. За 80-100 метрів побачив автомобіль, який призупинившись увімкнув лівий поворот та збирався повернути вліво. Натомість він їхав правіше до бордюра та йому місце дозволяло проїхати, але автомобіль SUZUKI VITARA, різко переключив поворот вправо та не дивлячись у дзеркала почав рух, при цьому підрізав його та створив аварійну обстановку. Щоб уникнути зіткнення, викрутив руль вправо щоб в`їхати на паркову, але це не допомогло та відбулося зіткнення та йому нанесеної збитки: розбита фара поворотник та крило (а.с.3).

З пояснень водія ОСОБА_2 слідує, що він намагаючись уникнути зіткнення з автомобілем SUZUKI VITARA, який різко виконав маневр повороту вправо та спричинив аварійну ситуацію, намагаючись уникнути зіткнення викрутив руль вправо щоб в`їхати на парковку, але це не допомогло та зіткнення все ж таки відбулося.

Крім того, обидва учасника ДТП як у своїх письмових поясненнях так і в поясненням наданих суду в судовому засіданні суді першої та апеляційної інстанції підтвердили факт того, що автомобіль SUZUKI VITARA спочатку увімкнув показчик лівого повороту, потім правого повороту, що спонукало водія транспортного засобу Volkswagen LT 35, номерний знак НОМЕР_2 , який побачивши спочатку показник лівого повороту у автомобіля SUZUKI VITARA зреагувати саме на такий сигнал та їхати в крайній правій смузі для руху біля бордюру.

Отже, наведене свідчить про те, що водій SUZUKI VITARA з урахуванням своїх непослідовних дій, що полягали в помилковому увімкненні спочатку показника лівого, а потім правового повороту та в подальшому виконуючи різкий маневр повороту вправо повинен був виконати вимоги п. 2.3 б ПДР - переконатися що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху зокрема водієві транспортного засобу Volkswagen LT 35, номерний знак НОМЕР_2 .

Сукупність наведених вище доказів з урахуванням характеру та локалізації пошкоджень транспортних засобів під час взаємного контактування підтверджують факт порушення водієм автомобіля SUZUKI VITARA державний номерний знак НОМЕР_1 вимог п.п. 2.3 б та 10.1 ПДР України.

Таким чином, вищезазначене свідчить про те, що дії водія ОСОБА_1 перебувають у причинно - наслідковому зв`язку з ДТП, що мала місце 10 вересня 2021 року.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

За таких обставин, вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП знайшла своє підтвердження відповідно до зібраних у справі доказів.

Доводи апеляційної скарги про те, що водій ОСОБА_1 перед здійсненням маневру увімкнув покажчик правого повороту, а інший водій не слідкував за дорожньою обстановкою та не надав йому перевагу у русі не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Частиною 2 п. 9.4 ПДР України передбачено, що подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.

Отже, увімкнення водієм ОСОБА_1 покажчика правого повороту не надавало йому перевагу в русі відносно транспортного засобу Volkswagen LT 35, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався біля правого краю проїзної частини.

З огляду на це, висновки суду першої інстанції про порушення водієм SUZUKI VITARA державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 п. 2.3, 10.1, ПДР України підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами у справі, які узгоджуються між собою.

Доводи апеляційної скарги про порушення ПДР України іншим учасником ДТП - ОСОБА_4 правового значення не мають, оскільки апеляційний суд розглядає справу тільки в межах обвинувачення, яке інкримінується водію ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і не надає правову оцінку діям водія ОСОБА_2 , відносно якого протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що схема є беззаперечним доказом стосовно точки зіткнення транспортних засобів, що свідчить про відсутність вини водія ОСОБА_1 не може бути прийнято до уваги, оскільки розташування місця зіткнення транспортних засобів поза межами смуги дорожнього руху з урахуванням траєкторії руху транспортних засобів, обставин викладених в протоколі та пояснень учасників ДТП не спростовують наявність в діях водія порушень п.п. 2,3 б та 10.1 ПДР України.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, водій ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Таким чином, твердження адвоката Дурова Р.Б. про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у зазначеному правопорушенні, а також доводи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, належно перевірялися в судовому засіданні й обґрунтовано визнані безпідставними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи "Ван де Хурк проти Нідерландів", §61, "Болдеа проти Румунії", §30, "Морейра Феррейра проти Португалії", § 84).

З огляду на зазначене викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведеною «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи, притягнені ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладенні адміністративного стягнення у виді штрафу, дотримані у повній мірі.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Дурова Романа Борисовича - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 850 грн - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко