Справа № 462/6826/21 Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М.
Провадження № 33/811/1523/21 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Вітковської Ірини Михайлівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 30 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , будучи присяжним Галицького районного суду м. Львова та, відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» і примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за порушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, а саме 20.06.2021 о 13.21 год., про що 20.09.2021 щодо нього складено протокол № 695 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. А також просить відтермінувати сплату судового збору у зв`язку з фінансовою скрутою.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною і необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що при винесенні протоколу № 695 посадова особа порушила норми чинного законодавства, а саме не надала документи, що посвідчують його повноваження.

Також апелянт зазначає, що слідчий не надав йому можливість надати клопотання та скористатися послугами фахівця в галузі права.

Вказує на те, що судом першої інстанції не взято до уваги документального підтвердження неможливості отримати електронний ключ до 17.06.2021 у зв`язку з обмеженнями роботи сертифікаційного центру.

Звертає увагу про внесення змін щодо Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби COVID-19. Зазначає, що внесено зміни до Закону України Про запобігання корупції згідно з якими продовжено до 1 червня термін подання щорічних декларацій. Суб`єкти, які до 1 червня не мали можливості подати декларації звільняються від відповідальності за несвоєчасне подання декларації.

У судовому засіданні апеляційного суду свідок- старший оперуповноважений в ОВС 6-го відділу (протидії корупції) УСР у Львівській області ДСР НП України майор поліції Горбулько Ю.С., підтримав відомості зазначені ним в протоколі № 695 від 20 вересня 2021, вважає такий підставний.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, думку прокурора Вітковської І.М. яка апеляційну скаргу заперечила, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Такий висновок суду є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується доказами у справі, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 695 від 20.09.2021 (а.с.2); письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.22); листом Національного агентства з питань запобігання корупції про встановлення несвоєчасності подання декларацій, особами уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с.10); повідомленням Національного агентства з питань запобігання корупції про факт несвоєчасності подання декларації (а.с.12); інформацією про послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», декларацією ОСОБА_1 із сайту Національного агентства з питань запобігання корупції (а.с.13).

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про незаконність рішення суду першої інстанції суд вважає необґрунтованими й до уваги не приймає з наступних підстав.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП форму вини не визначено та не передбачено наявність негативних наслідків вчиненого правопорушення, тобто вказане правопорушення може бути вчинено як умисно, так і з необережності, в тому числі через незнання законодавства.

Це адміністративне правопорушення є правопорушенням з формальним складом, для констатації наявності якого достатньо лише встановлення факту несвоєчасного подання декларації (порушення вимоги закону). Встановлення ж суспільно-небезпечних наслідків та з`ясування форми вини не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», нормативно-правові акти Національного агенства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, щорічна декларація суб`єкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Посилання апелянта на те, що Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби COVID-19 від 17.03.2020 внесено зміни до Закону України Про запобігання корупції згідно з якими, суб`єкти декларування, які у період до 1 червня 2020 року не мали можливості подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачену абзацом першим частини другої статті 45 цього Закону, або повідомлення про суттєві зміни у майновому стані відповідно до статті 52 цього Закону у зв`язку із встановленням на території їх проживання карантинно-обмежувальних заходів, звільняються від відповідальності за несвоєчасне подання такої декларації чи повідомлення у зазначений період, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки ОСОБА_1 подавав декларацію у 2021 році, в період, на який дія зазначеного Закону не поширювалась.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний був подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік в період з 00:00 год. 01.01.2021 до 00:00 год. 01.04.2021.

Поряд із цим, ОСОБА_1 не було надано належних та допустимих доказів як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанцій, того, що він був позбавлений можливості вчасно подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення апеляційним судом визнаються необґрунтованими.

На переконання апеляційного суду, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп. накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та у межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

При перевірці справи в апеляційній інстанції не було виявлено порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке б могло потягти за собою зміну чи скасування постанови.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для зміни чи скасування судового рішення не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 30 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Романюк М.Ф.