П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Шахової О.В., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Алексананяна Разміка Месроповича на постанову Дніпровського районного суду м.Києва від 14 квітня 2021 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, ФОП, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 14 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Згідно з постановою суду, водій ОСОБА_1 30.01.2021 року, о 07-45 годині, у м. Києві по вул. Хоткевича, керував транспортним засобом «Рендж Ровер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкірного покрову, поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці, що не реагують на світло, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Дніпровського районного суду м.Києва від 14 квітня 2021 року, а провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування до нього покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

Оскаржувана постанова не відповідає матеріалам та обставинам справи, оскільки протокол серії ДПР18 № 045215 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відображає всі обставини справи та не відповідає вимогам ст.ст. 130, 266 КУпАП, постанові Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» і спільному Наказу Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оскільки працівники поліції склали протокол на українській мові, а ОСОБА_1 є громадянином Республіки Перу та українська мова йому не зрозуміла.

До того ж, суд надав невірну оцінку наданій довідці КНП КМНКЛ «Соціотерапія» № 000510 від 05.02.2021, яка встановлює результати медичного огляду ОСОБА_1 31.01.2021 та підтверджує той факт, що ознак сп`яніння не виявлено та він не перебуває у стані сп`яніння.

Вказаний огляд ОСОБА_1 пройшов особисто одразу після складення на нього протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, судом першої інстанції здійснено поверхневий розгляд справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній, просив постанову суду першої інстанції скасувати та закрити адміністративне провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, слід дійти до наступних висновків.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, всупереч нормі п. 2.5 Правил дорожнього руху - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 045215 ОСОБА_1 30.01.2021 року, о 07-45 годині, у м. Києві по вул. Хоткевича, керував транспортним засобом «Рендж Ровер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкірного покрову, поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці, що не реагують на світло, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

Вказані обставини засвідчили в протоколі про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 що узгоджується з поясненнями останніх від 30 січня 2021 року (а.с. 3).

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що доводи апеляційної скарги про те, що він є громадянином Республіки Перу та не розумів української мови під час складення протоколу працівниками поліції - є помилкою при написанні апеляційної скарги.

З огляду на що, зі змісту апеляційної скарги не вбачається, які саме порушення були допущені працівниками поліції у процедурі огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, встановлення його особи та роз`яснення процедури проведення такого огляду.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відмова водія від проходження відповідно до п. 2.5 ПДР України огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен був виконати вимоги інспектора патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння. Не виконавши це, він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що судом першої інстанції зроблений правильний висновок.

Довідка КНП КМНКЛ «Соціотерапія» № 000510 від 05.02.2021, яка встановлює результати медичного огляду ОСОБА_1 31.01.2021 та підтверджує той факт, що ознак сп`яніння не виявлено та він не перебуває у стані сп`яніння оцінюється судом критично, виходячи з вищевикладеного.

З огляду на що, порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, як про це вказано в апеляційній скарзі, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

У рішенні всправі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007,Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07 липня 2016 року № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

За наведеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Дніпровського районного суду м.Києва від 14 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Алексананяна Разміка Месроповича - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.В.Шахова