Справа № 464/5134/20 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 33/811/1922/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А. В.

за участю особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 ,

представника адвоката Шишки О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 09 грудня 2020 року,

встановив:

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 09.12.2020

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, однак у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП закрито.

Згідно з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 ухилилася від виконання свого батьківського обов`язку щодо виховання своїх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які 17.08.2020, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 нецензурно виражалися та справляли свої природні потреби, погрожували ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На постанову суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову суду незаконною, необґрунтованою.

Свої апеляційні вимоги апелянт мотивує тим, що протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших доказів, не може бути єдиною підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. Це суперечить практиці Європейського суду в якій зазначається, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведеня і є складовою презумції невинуватості та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння правопорушення. Такий же принцим є в роз`ясненнях в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996 № 9, згідно з якими визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Апелянт наголошує, що в суд неодноразово викликали потерпілу та свідків, які не прибували та не були допитані, а тому їх пояснення, надані працівникам поліції, викликають сумніви. Натомість і вона, і її діти в суд прибували та давали пояснення. Отже, суд не встановив всіх обставин справи і невірно визначив в її діях вину.

Заслухавши пояснення та думку ОСОБА_1 , підтриману її представником адвокатом Шишкою О. М., які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Це правопорушення має формальний склад, а тому для об`єктивної сторони правопорушення закон вимагає встановлення тільки факту такого діяння.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлені суддею обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №261973 від 03.09.2020, довідкою про результати проведення перевірки за зверненням (ЖЄО №17925 від 19.08.2020, №18102 від 23.08.2020) від 03.09.2020, поясненнями та заявою потерпілої ОСОБА_5 , поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , рапортом інспектора СЮП Сихівського ВП ГУНП у Л/о лейтенанта поліції Антонишин Х.

Щодо заявлених адвокатом в судовому засіданні тверджень про допущення в протоколі про адміністративне правопорушення помилок в місяці народження ОСОБА_2 і даті вручення протоколу, то суд зазначає, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, а механічні помилки в цих датах ніяким чином не спростовують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку.

Так, матеріалами справи підтверджується факт того, що апелянт ухилилася від виконання свого батьківського обов`язку щодо своїх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які 17.08.2020, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 нецензурно виражалися та справляли свої природні потреби, погрожували ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, оцінивши всі докази в сукупності, обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 09 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, а провадженя закрито за ст. 38 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена