КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 760/5834/21
№ апеляційного провадження: 33/824/2268/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Зуєвич Л.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

14 травня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Судової палати з розгляду цивільних справ Семенюк Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Клімова Сергія Георгійовича в інтересах Київської митниці Держмитслужби на постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 12 березня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює, паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 28.11.2018 року,орган, що видав 0710,

за ст. 471 МК України, -

В С ТА Н ОВ И В:

25 січня 2021 року Київською митницею Держмитслужби складений протокол про порушення митних правил № 0085/10000/21 за ст. 471 МК України відносно ОСОБА_1 , за змістом якого вбачається, що 25.01.2021 року о 19 год. 10 хв. для проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль» поступив громадянин України ОСОБА_2 , що відлітав з України до Вірменії, авіарейсом PS 611, авіакомпанії «МАУ».

Для проходження митного контролю ОСОБА_2 обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення за митну територію України, тобто своїми діями засвідчив факти, що мають юридичне значення.

На підставі положень п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України, в якості використання однієї з форм митного контролю, співробітниками митниці було проведено усне опитування громадянина України ОСОБА_3 . На запитання співробітників митниці ОСОБА_2 , повідомив, що переміщує через митний кордон України 8 000 доларів.

Працівниками митниці було запропоновано пред`явити всю готівку в службовому приміщенні митниці, ОСОБА_4 омбуло пред`явлено готівку в розмірі 16 555 доларів США та 1 530 євро, що знаходилась в одному з відділень рюкзака пасажира, ручна поклажа. Готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянина України ОСОБА_3 готівканалежить його родині. Готівка була перерахована в службовому приміщенні митниці в присутності громадянина України ОСОБА_3 .

На підставі Постанови Правління НБУ № 3 від 02.01.2019 року «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей» та Постанови Правління НБУ № 5 від 02.01.2019 року «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», з виявленої суми ОСОБА_5 , було пропущено еквівалент 9 999 євро, а саме 10 300 доларів США та 1 530 євро, на підставі положень ч. 3 ст.197, ст. 511 Митного кодексу України в громадянина України ОСОБА_3 , вилучено предмет правопорушення - 6 260 доларів США.

У зв`язку із викладеним, в діях громадянина України ОСОБА_3 , під час проходження митного контролю в залі «Відліт» терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль»,вбачається порушення встановленого ст. 366 МК Українипорядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що в свою чергу, має ознаки порушення митних правил, визначеного положеннями ст. 471 МК України.

Постановою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 12 березня 2021 року визнано винним громадянина України ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України.

Накладено на громадянина ОСОБА_6 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.

Вилучену відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0085/10000/21 від 25.01.2021 іноземну валюту в сумі 6 260,00 (шість тисяч двісті шістдесят) доларів США повернуто громадянину ОСОБА_5 .

Стягнуто з громадянина ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, 15 березня 2021 року Клімов С.Г. в інтересах Київської митниці Держмитслужбиподав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 12 березня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил та застосувати до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. і конфіскації предмету правопорушення - грошових коштів у сумі 6260 доларів США.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що чинним законодавством України не передбачено можливості звільнення правопорушника від застосування щодо нього обов`язкового стягнення, у тому числі й конфіскації предметів порушення митних правил.

Вказує, що всупереч положенням ст. 251, ст. 252, ст. 280 КУпАП, положенням міжнародних угод, до яких приєдналась Україна суд першої інстанції однобічно та упереджено підійшов до накладення стягнення у виді штрафу без застосування конфіскації обмежених до переміщення валютних цінностей.

В судове засідання не з`явився ОСОБА_2 , який був повідомлений публікацією на офіційному веб - сайті Київського апеляційного суду, причини неявки до суду не повідомив, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи на адресу апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскарженої постанови та доводів, викладених у апеляційній скарзі, вислухавши пояснення представника Держмитслужби - Глущенко Н.В., яка підтримала наведені у ній обставини, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши та оцінивши доводи зазначені апелянтом, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.01.2021 року о 19 год. 10 хв. для проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль» поступив громадянин України ОСОБА_2 , що відлітав з України до Вірменії, авіарейсом Р8 611, авіакомпанії «МАУ». Для проходження митного контролю громадян України ОСОБА_2 своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення за митну територію України, тобто своїми діями засвідчив факти, що мають юридичне значення.

Під час проведення митного контролю та усного опитування працівниками митниці було запропоновано пред`явити всю готівку в службовому приміщенні митниці, ОСОБА_7 було пред`явлено готівку в розмірі 16 555 доларів США та 1 530 євро, що знаходилась в одному з відділень рюкзака пасажира, ручна поклажа. Готівка переміщувалась без ознак приховування.

Як вбачається з протоколу опитування у справі про порушення митних правил №0085/10000/21 від 25 січня 2021 року, ОСОБА_2 повідомив, що вину у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.471 МК України, він визнав, однак вказав, що це сталося внаслідок незнання митного законодавства. Також вказано, що грошові кошти належать його сім`ї, які він позичив.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України, ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням закону.

Згідно ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього кодексу, а в частині, що не регулюється ним - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення повинно бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріалами справи встановлено, що вина ОСОБА_3 у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України підтверджується протоколом про порушення митних правил, доповідною запискою, описом вилучених предметів, розрахунком еквіваленту.

Положеннями ст. 471 МК України визначено, що відповідальність настає за порушення встановленого МК України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона правопорушення, за ст. 471 МК України полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в зеленому коридорі, тобто в зоні спрощеного митного контролю.

Відповідно до п. 4, п. 5 ст. 366 Митного кодексу України громадянин самостійно обирає «зелений коридор» або «червоний коридор» для проходження митного контролю.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Частиною 3 ст. 197 МК України та Постановою Правління Національного банку України №148 від 27 травня 2008 року, якою затверджено «Інструкцію про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України» встановлено порядок переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню.

Так, розділом 2 «Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України», затвердженої Постановою правління Національного банку України №148 від 27 травня 2008 року встановлено, що фізична особа має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу, а готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Правопорушення, яке вчинив ОСОБА_2 полягало у переміщенні через митний кордон України не задекларованих у митному органікоштів, що підлягає обов`язковому декларуванню.

Слід зауважити, що діючим законодавством України переміщення готівкової іноземної валюти через митний кордон України в принципі не обмежена, обмежена лише сума, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, яка може бути ввезена/вивезена без письмового декларування.

Згідно зі ст. 471 МК України за дане правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти.

Крім того, санкцією ст. 471 МК України передбачено основне адміністративне стягнення - штраф та додаткове стягнення - конфіскація товарів заборонених або обмежених законодавством України. Законодавством України не заборонено та не обмежено переміщення грошових коштів у будь-якому розмірі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про валютні операції» термін «товар» вживається у значенні, визначеному Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» товар - будь-яка продукція, послуги, роботи, права інтелектуальної власності та інші немайнові права, призначені для продажу (оплатної передачі).

Цією ж статтею надано визначення терміну іноземна валюта. Це:

- валюта готівкою, грошові знаки (банкноти, білети державної скарбниці, монети), що знаходяться в обігу і є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені або ті, що вилучаються з обігу, але підлягають обміну на грошові знаки, які знаходяться в обігу,

- платіжні документи у грошових одиницях іноземних держав та міжнародних розрахункових одиницях,

- кошти у грошових одиницях іноземних держав, міжнародних розрахункових одиницях та у діючій на території України валюті з вільною конверсією, які знаходяться на рахунках та вкладах у банківсько-кредитних установах на території України та за її межами

Враховуючи норму ч. 3 ст. 462 МК України, характер скоєного, встановлені судом обставини, зазначені норми закону, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що таке стягнення є достатнім для виправлення та належної поведінки ОСОБА_3 , підстав для застосування конфіскації вилученої валюти у суду немає, яке вказане в санкції ст. 471 МК України.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно із ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У рішенні в справі «Трегубенко проти України» ЄСПЛ зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Пошук такого справедливого балансу пролягає через всю Конвенцію. Далі Суд зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе "індивідуальний і надмірний тягар" (рішення щодо Брумареску, параграф 78).

У рішенні «Гирлян проти Росії», яким констатовано порушення державою ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції, Суд повторює, що для того, щоб бути пропорційним, втручання повинно відповідати серйозності порушення і санкції з огляду на тяжкість злочину, за яке воно призначене для покарання - в даному випадку недотримання вимоги декларації - а не серйозність будь-якого передбачуваного порушення, яке насправді не було встановлено. При цьому Суд погодився, що конфіскація була надмірною та непропорційною переслідуваній законній меті, адже гроші були отримані на законних підставах, і така жорстка система не в змозі забезпечити необхідний справедливий баланс між вимогами загальних інтересів і захистом права людини на власність. Міра конфіскації поклала на заявника індивідуальне і надмірне навантаження і була неспіврозмірна скоєному злочину.

У рішенні «Садоча проти України», яким констатовано порушення державою ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції, ЄСПЛ установив, що конфіскація всієї незадекларованої під час проходження митного контролю суми грошей наклала на заявника індивідуальний та надмірний тягар і була непропорційною до вчиненого правопорушення. У цій же справі ЄСПЛ встановив, що адміністративне правопорушення, у вчиненні якого заявника було визнано винним, полягало у недекларуванні ним суми готівки, яку він перевозив через митний кордон. У зв`язку з цим слід зазначити, що, дійсно, як вказав заявник, вивезення іноземної валюти з території України не було незаконним відповідно до українського законодавства. Дозволялося не лише вивезення валюти, але й сума, яка могла бути законно перерахована або, як у цій справі, фізично перевезена через митний кордон у випадку декларування, в принципі, не була обмежена на момент подій.

Таким чином, оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, ЄСПЛ виходить з оцінки забезпечення «справедливого балансу», дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (п.п. 69, 73 рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», п.п. 31, 34 рішення у справі «Ізмайлов проти Росії»).

При розгляді справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_3 та накладенні на нього адміністративного стягнення, суддею місцевого суду вказані вимоги закону були дотримані та з огляду на встановлені обставини обґрунтовано була застосована практика ЄСПЛ.

Мотивуючи висновки про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_3 стягнення у виді конфіскації вилученої валюти, суддя виходив з того, що вказане додаткове стягнення покладає на ОСОБА_3 індивідуальний надмірний тягар та не відповідає критерію пропорційності, тобто буде сприяти лише погіршенню матеріального становища правопорушника та ніяк не сприятиме його вихованню і попередженню вчиненню нових порушень.

За таких обставин, застосоване до ОСОБА_3 стягнення лише у виді штрафу відповідає принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства і необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини, закріпленого у ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції, а тому суд апеляційної інстанції не вбачається підстав для задоволення апеляційної скарги представника Київської митниці Держмитслужби.

Доводи викладені в апеляційній скарзі представника Київської митниці Державної митної служби України на спростування висновків рішення суду першої інстанції зводяться лише до викладу обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_8 в апеляційній скарзі не наведено та доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, не зазначено.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов остаточного висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КпАП України, 530 МК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Клімова Сергія Георгійовича в інтересах Київської митниці Держмитслужби -залишити без задоволення.

Постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 12 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено 18 травня 2021 року

Суддя

Київського апеляційного суду Т.А. Семенюк