ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1784/21 Справа № 202/6624/21 Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2021 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює приватним підприємцем, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 19.10.2021 року о 16 год. 05 хв. в м. Дніпро по вул. Янтарна, 78а, гр. ОСОБА_1 в магазині «100% Клев» здійснював приймання відвідувачів без негативного результату тестування на COVID-19 або документа, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації, що підтверджує вакцинацію від COVID-19, у сфері торгівлі побутового обслуговування населення без умови наявності у всіх учасників (відвідувачів, користувачів та організаторів заходу, співробітників закладу, ринку) негативного результату тестування на COVID-19 або документа, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації, що підтверджує вакцинацію від COVID-19, чим порушив вимоги пп. 4 п. 3-5 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оскаржуючи фактичні обставини справи, просить постанову суду змінити в частині призначення адміністративного стягнення та застосувати до нього усне зауваження, відповідно до ст. 22 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що дійсно він порушив вимоги постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року, щиро кається у скоєному, однак, визначена судом першої інстанції міра та розмір адміністративного стягнення є для нього непомірними, оскільки він та його дружина є пенсіонерами, отримують мінімальну пенсію, а підприємницька діяльність, якою він займається не приносить дохід у зв`язку з карантинними обмеженнями.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану ним апеляційну скаргу та з підстав викладених у ній просив її задовольнити, постанову суду змінити та звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Мотиви апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Викладений в постанові суду висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, підтверджений доказами, зібраними у справі та в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стаття 33 КУпАП визначає, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Так, судом першої інстанції при обранні виду та розміру адміністративного стягнення враховано, що ОСОБА_1 свою провину визнав у повному обсязі, усунув вказане порушення, однак з урахуванням ступеню ступеню суспільної небезпеки скоєного правопорушення, яке може потягнути за собою масове захворювання на коронавірусну інфекцію, дійшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується й апеляційний суд, про необхідність накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, оскільки саме таке стягнення буде необхіднім та достатнім для його виправлення та запобігання вчинення правопорушень в майбутньому.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо непомірності виду та розміру адміністративного стягнення, апеляційний суд зазначає таке.

Санкцією ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачено накладення на порушників адміністративного стягнення у виді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто у даному випадку, судом першої інстанції призначеного адміністративне стягнення у мінімальному розмірі, передбачене санкцією статті.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, яку просить застосувати ОСОБА_1 , при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З огляду на ту обставину, що законодавцем не визначено поняття "малозначність правопорушення", орган чи посадова особа, яка проводить розгляд справи про адміністративне правопорушення, наділена дискреційними повноваженнями щодо обрання розміру та виду адміністративного стягнення або звільнення такої особи від адміністративної відповідальності та оголошення усного зауваження, з урахуванням характеру скоєного правопорушення, його суспільної небезпеки, фактичних обставин справи, а також особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Розглядаючи дану справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції зважив на підвищений ступінь суспільної небезпеки, з огляду на ту обставину, що порушення встановлених правил щодо карантину людей може призвести до масового захворювання населення, а тому не вбачав підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду та вважає, що звільнення від адміністративної відповідальності та оголошення усного зауваження не зможе попередити вчинення аналогічних адміністративних правопорушень та не сприятиме виправленню особи у дусі додержання законів України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він є пенсіонером та розмір штрафу для нього непомірний апеляційний суд вважає такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскільки такі обставини не були відомі суду першої інстанції, а також, як слідує з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , хоча й є пенсіонером, однак працює приватним підприємцем та провадить господарську діяльність з продажу непродовольчих товарів, що також підтверджується й витягом з єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун