ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6839/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2021 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Шаповалова К.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у м. Києві, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

02 серпня до Дарницького районного суду міста Києва з Управління патрульної поліції міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1. за фактом вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 серпня 2021 року адміністративний матеріал передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 04 серпня 2021 року.

Згідно із протоколом серії ААБ № 215324 від 05 липня 2021 року, 05 липня 2021 року о 20 год. 20 хв. в м. Києві по вул. Вербицького 22/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідність обличчя, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. З огляду на викладене, водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судові засідання 28 серпня 2021 року, 06 жовтня 2021 року та 01 листопада 2021 року ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення, шляхом надсилання судових повісток.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 в судові засідання не з`являвся, не подав до суду заяв поважність причин неявки, або про відкладення розгляду справи, з урахуванням того, що розгляд справ за статтею 130 КУпАП не потребує обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1 .

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення були встановлені наступні обставини:

05 липня 2021 року о 20 год. 20 хв. в м. Києві по вул. Вербицького 22/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідність обличчя, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Стаття 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до пунктів 2, 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 12 Інструкції визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як зазначалось, працівниками поліції 05 липня 2021 року був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у зв`язку із порушенням ним пункту 2.5 ПДР України, тобто відмови у проходженні огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

З відео з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що на запитання працівників поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога ОСОБА_1 вказав, що поїде, проте йому потрібно спочатку відвезти дружину додому або дочекатись "тверезого водія". Суд зауважує, що відповідно до пункту 2.5 ПДР України проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія. Норми чинного законодавства не передбачають вчинення такої дії з відкладальними умовами чи з певним застереженням.

Дружина ОСОБА_1 , яка також була зафіксована на відео, не мала явних ознак людини, яка потребує сторонньої допомоги для того, щоб доїхати до місця свого проживання, повнолітня та була у свідомості. Отже, суд розцінює такі дії ОСОБА_1 , як намагання затягнути час для уникнення можливості проходження огляду на стан сп`яніння, з огляду на приписи статті 266 КУпАП.

Таким чином, наявні матеріали справи та відео з нагрудної камери працівників поліції підтверджує факт відмови водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному медичному закладі, вказане пропонувалось водію неодноразово працівниками поліції, в тому числі і в присутності двох свідків.

Згідно із пунктом 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно до яких вони були свідками при відмові від проходження водієм ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, легковим автомобілем марки Ford, д.н.з. НОМЕР_1 , огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі

Вказані свідки в судове засідання для надання пояснень не викликалися, проте відповідно до відео з нагрудної камери працівників поліції, що було долучено до протоколу підтверджується факт, що під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння були присутні 2 свідки.

Відповідно до пунктів 8,12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З матеріалів справи вбачається, що поліцейським було дотримано норми вказаної Інструкції, були наявні підстави вважати, що ОСОБА_1 як водій транспортного засобу, перебуває у стані наркотичного сп`яніння, та його було направлено на огляд до закладу охорони здоров`я відповідно до вимог законодавства на підставі відповідного направлення, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, враховуючи вищевказані докази, які були досліджені судом у їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Суд зазначає, що докази на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1. складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог статті 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, двома свідками та безпосередньо ОСОБА_1 .

Крім того, як вбачається із доказів долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, постановою Печерського районного суду міста Києва від 03 березня 2021 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 130 КУпАП також за порушення п. 2.5 ПДР України (відмова від проходження огляду на стан сп`яніння) та застосовано до нього штраф у розмірі 20 400 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 рік. Правопорушення було вчинено 23 грудня 2020 року.

Диспозиція частини другої статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено за частиною третьою статті 130 КУпАП.

Частина третя статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Матеріали справи не містять доказів притягнення ОСОБА_1 двічі до адміністративної відповідальності протягом року, а тому його дії необхідно кваліфікувати саме за частиною другою статі 130 КУпАП (повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті).

Надаючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог статті 252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною другою статті 130 КУпАП.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

Суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої частиною другою статті 130 КУпАП настали в момент його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у присутності двох свідків.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які, на переконання суду, є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Відповідно до положень статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, враховуючи викладене вище, зважаючи на зазначені норми Закону, характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини та обставини справи, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у межах санкції вказаної статті.

Крім того, положеннями статті 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного та керуючись частиною другою статті 130, статтями 283, 284, 285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири) 00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя К.В. Шаповалова