Справа №949/1422/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2021 року м. Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., за участю прокурора Твердун Н.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючої, проживаючої в АДРЕСА_1 .

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 роз`яснено.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , будучи спеціалістом-землевпорядником Бережницької сільської ради, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій місцевого самоврядування на посаді спеціаліста-землевпорядника Бережницької сільської ради та відповідно до п.п. "в" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" будучи суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме з 01.01.2021 року по 17.02.2021 року, в термін до 00:00 год. 19.03.21 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

По вказаному порушенню, відносно ОСОБА_1 оперуповноваженим 1-го сектору протидії корупції Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Коцюбинською В.В. складено протокол про адміністративне правопорушення №445 від 22 жовтня 2021 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала повністю, щиро розкаялася та пояснила, що умислу на неподання декларації або ж приховання доходів у неї не було. Причиною вказаного порушення послугувало те, що вона не знала вимоги закону щодо подачі такої декларації перед звільненням та її невчасно повідомили з місця роботи про такий її обов`язок. Щиро розкаялася у вчиненому.

Прокурор Твердун Н.М. у судовому засіданні підтримала протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією у повному обсязі та просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора Твердун Н.М., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та з`ясувавши повно, всебічно, об`єктивно усі обставини справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Частина 1 ст.172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Розпорядженням по Бережницькій сільській раді від 17.01.2003 року №4 "Про введення в штатний розпис сільської ради посаду спеціаліста-землевпорядника" ОСОБА_1 по переводу із відділу земельних ресурсів, з 01.01.2003 року призначено на посаду спеціаліста-землевпорядника Бережницької сільської ради (а.с.19).

Відповідно до п. 6-1 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", у день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України, припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади.

У відповідності до Розпорядження КМУ від 12.06.2020 року №722-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Рівненської області", Бережницька сільська рада увійшла до складу Дубровицької ОТГ з адміністративним центром в м. Дубровиця.

Розпорядженням по Дубровицькій міській раді №39-к від 16.02.2021 року "Про звільнення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ", ОСОБА_1 , спеціаліста-землевпорядника Бережницької сільської ради, звільнено за п. 1 ст. 40 КЗпП України з 17.02.2021 року у зв`язку з реорганізацією Бережницької сільської ради (а.с.24).

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно п.п. 2 п. 5 розділу ІІ рішення НАЗК "Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" від 10.06.2016 року №3, суб`єкти декларування подають декларацію перед звільненням, відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону, не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування. Така декларація охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати в НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме за період з 01.01.2021 року 17.02.2021 року, в термін до 00:00 год. 19 березня 2021 року.

Згідно з відомостями Реєстру НАЗК на веб-сайті "nazk.gov.ua" (а.с.11-14) ОСОБА_1 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, типу "перед звільненням", за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме за період з 01.01.2021 року по 17.02.2021 року, о 15:45 год. 09.04.2021 року.

Враховуючи наведене, вважаю, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, так як вона не навела поважних причин несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вирішуючи питання щодо накладення стягнення на ОСОБА_1 , за вчинення даного адміністративного правопорушення, суд приймає до уваги положення ст. 22 КУпАП,які вказують, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За правилами ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Будь-яких застережень щодо неможливості застосування до окремих складів адміністративних правопорушень положень ст. 22КУпАП закон не містить.

Вирішуючи питання про звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КпАП, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу порушника:, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, його майновий стан, визнання вини у вчиненому.

Так, обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 суд визнає визнання вини, щире каяття. Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягалася та на даний час є непрацюючою.

При цьому, санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас судом враховується те, що ОСОБА_1 , було фактично подано декларацію 09.04.2021 року.

В контексті забезпечення дотримання принципів Конституції та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, задля утвердження верховенства права та європейських підходів до розуміння прав людини, 23 лютого 2006 року Верховною Радою України було прийнято Закон України №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Основними цілями даного Закону є застосування практики Європейського суду з прав людини з метою забезпечення виконання рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України та впровадження в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Принцип верховенства права - одна з підвалин демократичного суспільства, яка закріплена в усіх статтях Конвенції.

Питання чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогам захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу пропорційності. Суд повинен проаналізувати чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто чи не стануть вжиті заходи особистим і надмірним тягарем для правопорушника.

При розгляді даної справи про адміністративне правопорушення суддя також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004усправі № 1-33/2004.

Так, приймаючи рішення по справі, суд враховує правові позиції висловлені ЄСПЛ у справі "Бакланов проти Росії" (09.06.2005 року) та у справі "Фрізен проти Росії" (24.03.2005 року), а саме те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним. Крім того, суд приймає до уваги правові позиції висловлені у справі "Ісмайлов проти Росії" (п. 38 Рішення від 16.10.2008 року), згідно яких для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи.

На переконання суду, застосування такого виду стягнення як штраф відносно ОСОБА_1 з урахуванням вище наведеного, буде надмірним тягарем для останньої, та не буде відповідати ст. 7 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, обставини, при яких було вчинене адміністративне правопорушення, враховуючи подавання декларації невідкладно, після того, як ОСОБА_1 встановлено її такий обов`язок, дані про особу винної в їх сукупності, обставини, що пом`якшують відповідальність, відсутність обтяжуючих обставин вчиненого правопорушення, ступінь вини останньої у вчиненому правопорушенні, її відношення до вчиненого, те що вона визнає вину, щиро розкаюється у вчиненому, що в сукупності на переконання суду, свідчить про малозначність вчиненого нею правопорушення, тому суддя дійшов висновку, що можливо, відповідно до ст. 22 КУпАП, звільнити її від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оголосивши усне зауваження.

Такий вид адміністративного стягнення буде мати достатній профілактичний вплив і дозволить запобігти вчиненню ОСОБА_1 , в подальшому правопорушень, а також засвідчить невідворотність реагування на кожне правопорушення та не буде становити надмірний тягар для неї.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження, органом (посадовою особою), який уповноважений розглядати справу, виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст.ст.22, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за малозначністю вчиненого діяння на підставі ст. 22 КУпАП та обмежитись відносно неї усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду: Отупор К.М.