Справа №303/3422/21
№3/303/1870/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2021 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Камінський С.Е., розглянувши справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 119161 від 15.04.2021 року вбачається, що водій ОСОБА_1 15.04.2021 року близько 09 год. 40 хв. в м.Мукачево, вул.Миру, 27 здійснював перевезення пасажирів за маршрутом №19 «Пивзавод-Доси» автобусом ПАЗ 4234, д.н.з. НОМЕР_1 , у кількості 34 пасажирів при дозволених 30 пасажирів, чим порушив вимоги п.п.8 п.3 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 р.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, визнав частково, пояснив, що переводив не 34 пасажири, а лише 31. На фото, яке зробили поліцейські, зафіксовано і трьох пасажирів, які встали з своїх місць і хотіли виходити з автобуса. Він змушений був взяти на одного пасажира більше ніж дозволено, оскільки у той день йшов дощ, інший автобус цього маршруту зламався і його колега водій іншого автобуса попросив його взяти його пасажирів, він не міг відмовити людям щоб вони добралися на роботу чи навчання.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази у справі, переглянувши відеозапис, суд прийшов до наступного.

У відповідності до вимог статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.251 КУпАП, визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного

- 2 -

правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 9 грудня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 квітня 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Згідно з вимогами підпункту 8 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 9 грудня 2020 року, з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №119161 від 15.04.2021 року, рапортом інспектора поліції, доданими до нього фотознімками та відеозаписом.

Однак, приєднаними доказами не спростовано твердження ОСОБА_1 , що він автобусом перевозив 31 пасажира, а не 34.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, та прийшов до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, є доведеною.

У той же час, саме лише перевезення пасажирів у кількості незначного перевищення кількості місць для сидіння без наявності інших порушень правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм слід визнати малозначним, а тому ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням на підставі ст.22 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.22, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

- 3 -

П О С Т А Н О В И В :

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.Е. Камінський