ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/594/21 Справа № 214/533/21 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко А. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Кіщак Анни Андріївни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 березня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 березня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП і призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн.

Згідно з оскаржуваною постановою, 07.01.2021, о 01 год. 38 хв., в Саксаганському районі м. Кривого Рогу по пр. Мира, буд.23, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai Elantra д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, сповільненість ходи та мови. На законну вимогу поліцейських про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з винесеною постановою, адвокат Кіщак А.А. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, в яких просить поновити строки оскарження, постанову скасувати та закрити провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення, захисник вказує, що в судовому засіданні було оголошено резолютивну частину постанови, а її повний текст було отримано 16 березня 2021 року, тому вона вважає, строк пропущеним з поважних причин.

Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує незаконністю судового рішення. Так, захисник вказує, що на відеозаписі наданому працівниками поліції не зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, та з нього не видно, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, й не вбачається наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, про які зазначено в протоколі. Разом з цим, захисник зазначає, що в порушення вимог закону, в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі й ОСОБА_1 таке не видавалось. При цьому, наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків, не відповідають критерію допустимості, оскільки виготовлені на заздалегідь підготовленому бланку, не мають переліку ознак сп`яніння виявлених у ОСОБА_1 , та є ідентичними, тому суд не мав приймати їх до уваги. З огляду на викладене, адвокат вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, у зв`язку із відсутністю належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження його вини, тому постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши захисника Кіщак А.А., яка апеляційну скаргу й клопотання підтримала, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що в судовому засіданні судом першої інстанції було оголошено резолютивну частину оскаржуваного рішення, а повний текст захисником було отримано лише 16.03.2021. При цьому, матеріали справи не містять відомостей про направлення оскаржуваного рішення сторонам по справі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови, як такий, що пропущений апелянтом з поважних причин.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №100826 від 07.01.2021; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 07.01.2021, в яких, кожен окремо, підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря-нарколога для визначення стану сп`яніння, що кожен із них засвідчив своїм підписом (а.с.3); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3638713 від 07.01.2021, винесеною щодо ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 425,00 грн.; відеозаписами з бодікамер поліцейських від 07.01.2021, які містять фіксацію обставин зупинення працівниками поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення у присутності 2 свідків, у зв`язку з його відмовою від проходження огляду на вимогу працівника поліції на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку; довідкою з національної автоматизованої інформаційної системи України від 07.01.2021, відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 категорії «В, С».

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та доведеності його вини у його вчиненні.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само й за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що письмові пояснення свідків не є належними доказами, оскільки вони не були написанні ними власноруч, є ідентичними та виготовлені на бланку, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки нормами чинного КУпАП, будь - яких вимог до складання пояснень свідків не містить, тоді як особи свідків були належним чином встановлені працівниками поліції та ці пояснення власноруч підписані свідками, й відповідно до ст. 251 КУпАП, є належними доказами, оскільки вони не суперечать іншим доказам у справі.

Доводи захисника про відсутність в матеріалах справи направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є необґрунтованими, оскільки як Інструкція, так і Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 грудня 2008 року № 1103, не містять положень про обов`язок працівників поліції вручати таке направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння у разі відмови водія від його проходження, в порядку, передбаченому ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, п. 7 Розділу І Інструкції.

Разом із цим, апеляційний суд не враховує доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки вони повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, відеозаписами з нагрудних камер працівників поліціії, які містять події правопорушення та весь хід спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції. До того ж, з цих відеозаписів видно, що ОСОБА_1 було декілька разів наголошено на наявність у нього ознак алкогольного сп`яння.

Інші доводи апеляційної скарги оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом.

При апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст. 30, 33, 36 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника є необґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника Кіщак Анни Андріївни в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 березня 2021 року задовольнити.

Поновити захиснику Кіщак Анні Андріївні в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 березня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника Кіщак Анни Андріївни в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко