Справа № 304/677/21 Провадження № 3/304/330/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Чепурнов В.О., з участю секретаря судового засідання Гавій Л.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Штефаняка І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 235284 від 03 травня 2021 року ОСОБА_1 ставиться за вину те, що він 03 травня 2021 року біля 18.20 год по вул. Шахово у с. Дубриничі Ужгородського району Закарпатської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21104», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук), від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Зазначені дії ОСОБА_1 інспектором СРПП відділу поліції № 1 Ужгородського РУП старшим лейтенантом поліції Кирликом Ю.В. кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надані: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 235284 від 03 травня 2021 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 03 травня 2021 року, копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4155478 від 03 травня 2021 року, а також відеозапис, що міститься на CD-диску.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину, не визнав та пояснив, що 03 травня 2021 року при складанні протоколу про адміністративне правопорушення йому права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП не роз`яснювалися. Працівники поліції відео знімали на мобільний телефон, при цьому нагрудних камер (відеореєстраторів) він не бачив. Спочатку він неодноразово погоджувався пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, що чітко видно на відеозаписі з місця події. Однак потім, коли камеру вимкнули, в ході розмови працівники поліції почали умовляти його відмовитись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився, оскільки поспішав, готувався до весілля. При цьому зазначив, що приладу «Драгер» у працівників поліції не бачив.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Штефаняк І.І. у судовому засіданні просив провадження по даній справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б вказували наявність у діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення, працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 03 травня 2021 року йому зателефонував знайомий і попросив стати свідком при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, на що він погодився, так як був неподалік. Поліцейський знімав відео на камеру мобільного телефону, портативного засобу у вигляді бодікамери він не бачив. Пояснення, які містяться у матеріалах справи, він не писав, а тільки підписав, при цьому не читаючи, що підписує. Не може стверджувати, що протокол складався у його присутності, так як конкретно цього не бачив. Так само не може стверджувати, чи роз`яснювалися працівниками поліції особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, так як не чув цього. Поліцейські не пропонували ОСОБА_1 провести на місці зупинки транспортного засобу огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Драгер», а хотіли відразу відвезти такого до медичного закладу. Крім цього зазначив, що приладу «Драгер» він не бачив.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у провадженні, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суддя приходить до такого висновку.

Згідно зі ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, необхідними елементами адміністративного правопорушення є доведення факту протиправності дій особи та її вини.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735. Вказаними нормативними документами передбачено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану сп`яніння.

Відповідно до п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 6, 7 цього Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Як пояснили у судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_3 , поліцейські на місці зупинки транспортного засобу не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд з використанням спеціального технічного засобу «Драгер». Відтак у поліцейських були відсутні підстави для направлення ОСОБА_1 до відповідного закладу охорони здоров`я для проведення огляду. Таким чином працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду водія транспортного засобу з метою виявлення ознак стану алкогольного сп`яніння.

Крім цього, пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ст. 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 2 ст. 266 КУпАП прямо передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Також необхідно зазначити, що відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

З огляду на вищевикладене, відеозаписи, подані працівниками поліції на вимогу судді на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, не можуть вважатися належним та допустимим доказом, оскільки у судовому засіданні встановлено, що такі здійснювалися на мобільний телефон, а не на портативний відеореєстратор з форменного одягу працівника поліції, при цьому, що вищевказана Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, містить чіткий перелік пристроїв, з допомогою яких поліції надано право проводити відео фіксацію, та не надає право поліцейським здійснювати відео фіксацію власними мобільними пристроями.

Крім цього, ані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №235284 від 03 травня 2021 року, ані у матеріалах справи не міститься посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено дані відеозаписи. Зазначені відеозаписи не є безперервними, у них відсутні відомості про дату та час проведення відеозйомки.

Згідно правової позиції Верховного Суду, що викладена у постанові №524/5536/17 від 15 листопада 2018 року, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності повинна містити посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 (із змінами і доповненнями) вказано неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При цьому суддя враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom, заява № 25) від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine, заява № 39598/03) від 21 жовтня 2011 року Європейським судом з прав людини зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суддя приходить висновку, що у даному випадку не доведено ті обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а відтак вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доказана.

На підставі вищенаведеного суддя вважає, що провадження по даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтею 62 Конституції України, статтями 7, 9, 245, 247, 251, 253, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення № 304/677/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Чепурнов В. О.