Справа № 513/774/21
Провадження № 3/513/416/21
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Рязанової К.Ю., за участю секретаря судового засідання Коржан О.В., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Реу Р.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий 06 грудня 2007 року Саратським РВ ГУМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

10 серпня 2021 року о 20 годині 50 хвилин, ОСОБА_1 , по вул. Вокзальна в смт Сарата керував автомобілем марки ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 адвокат Рєу Р.В. у судовому засіданні 06 жовтня 2021 року заперечив проти протоколу про адміністративне правопорушення та зазначив, що протокол винесений з порушенням норм права, оскільки відомості вказані працівником поліції у своєму рапорті, не відповідають дійсності, так як ОСОБА_1 не знаходився у стані алкогольного сп`яніння та він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Це можливо підтвердити відео файлом, який доданий працівником поліції до адміністративного протоколу. Крім того, протокол серії ОБ №096560 від 10 серпня 2021 року складений з порушенням вимог пункту 10 розділу XV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, оскільки записи про посаду, спеціальне звання, прізвище, ім`я, по батькові поліцейського не записані друкованими літерами, в протоколі не в повному обсязі вказано повна назва посади поліцейського який склав адміністративний протокол, оскільки на час складання адміністративного протоколу, поліцейський працював у відділенні поліції №1, Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеської області, а не в відділенні №1 Саратського ВП ГУНП в Одеської області, оскільки такого відділу взагалі немає. Також на час складання адміністративного протоколу смт Сарата, вже відносилось до Білгород-Дністровського району Одеської області, але в протоколі серії ОБ №096560, місце скоєння правопорушення взагалі без назви району та області. Тобто взагалі інспектором поліції не вказано в якому районі та області було скоєне адміністративне правопорушення. Вказане у адміністративному протоколі місце проживання ОСОБА_1 не відповідає дійсності, так як с. Новоселівка відноситься до Білгород-Дністровського району Одеської області, а не Саратського району, та улиця на якій мешкає ОСОБА_1 має назву не АДРЕСА_1 .

Також, працівниками поліції не роз`ясненні права та обов`язки ОСОБА_1 , а до протоколу про адміністративне правопорушення не додано доказів про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та вказав, що його знайомий попросив його відвести до смт Сарата, де його зупинили працівники поліції та йому було запропоновано продути у прилад Драгер, однак від продування у прилад Драгер він відмовився, оскільки не довіряє даному приладу та зазначив, що бажає проходити огляд у лікарні. Потім його автомобіль було евакуйовано на штраф майданчик, а він повернувся додому.

Суд дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до такого.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до пункту 2.9. ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, зокрема, ці дані встановлюються, у т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, свідків, засобами фото- і кінозйомки, відеозапису.

Законом України від 16 лютого 2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», внесено зміни, зокрема до ст. 266 КУпАП, що набрали чинності 17 березня 2021 року, та з цього часу закон надає можливість поліцейським під час проведення огляду осіб застосовувати технічні засоби відеозапису, та лише в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Тобто положення ч. 2 ст. 266 КУпАП дають підстави вважати, що застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису є належним та допустим доказом під час провадження у справах за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не залежно від того, чи технічними засобами відеозапису зафіксовано сам огляд особи на стан сп`яніння, що проводився на місці, чи такими засобами зафіксовано відмову особи від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Залучення свідків до огляду на стан сп`яніння, а так само фіксації відмови водія від огляду, є обов`язковим лише у разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, що притягається до адміністративної відповідальності будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених Правил не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення та сукупністю досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу, в тому числі й відеозаписом з місця події, на якому зафіксована відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також, з протоколу огляду та тимчасового затримання транспортного засобу вбачається, що транспортний засіб був доставлений на арешт майданчик м. Арциз, тобто ОСОБА_1 був відсторонений працівниками поліції від подальшого керування транспортним засобом.

Посилання представника ОСОБА_2 на те, що протокол складено із порушенням норм права та правил складання протоколу, є безпідставними, оскільки судом не установлено факту істотного порушення указаних положень. Крім того, твердження представника адвоката Реу Р.В., що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі не є дійсними та спростовуються сукупністю доказів досліджених судом. Слід зазначити, сама по собі фраза ОСОБА_1 «Поїхали на експертизу» не має обґрунтування. Суд звертає увагу, що під час складання протоколу ОСОБА_1 ніяких заперечень стосовно складання відносно нього протоколу не висловив, від надання пояснень відмовився, та в подальшому був відсторонений від керування транспортним засобом, зазначені дії працівників поліції не оскаржив.

Судом допитано свідка ОСОБА_3 , який зазначив, що він попросив свого знайомого ОСОБА_1 відвести його до смт Сарата, щоб купити ліки. В подальшому рухаючись по вул.Вокзальна, смт Сарата вони були зупинені працівниками поліції, якими було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою приладу Драгер, однак він відмовився та повідомив, що бажає їхати до медичного закладу. Потім автомобіль, яким керував ОСОБА_1 був евакуйований на штраф майданчик.

Разом з тим, суд не приймає до уваги покази даного свідка щодо того, що ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд у медичному закладі, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених судом доказів, які містяться в матеріалах справи.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує характер адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий та сімейний стан. Судом не встановлено обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Тому суд приходить до висновку про необхідність накладення на нього адміністративного стягнення у виді адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, пункту 5 частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір у сумі 454 гривні.

Керуючись ст. ст. 130, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К. Ю. Рязанова