Справа № 761/4809/21
Провадження № 3/761/2084/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Рибак Микита Анатолійович розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 038380, ОСОБА_1 27.01.2021 року о 11 год. 45 хв., керуючи автомобілем «Smart», державний номерний знак НОМЕР_1 на площі Перемоги, 2 м. Києві, порушив пункти 2.3.б., 16.11 ПДР, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою рухаючись до другорядній дорозі, не надав дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Citroen» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Транспортні засоби отримали механічні пошкодження і завдано матеріальну шкоду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що рухався на зелений сигнал світлофору, завершуючи маневр - рух через перехрестя.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , пояснив, що він рухався за автомобілем ОСОБА_1 , який завершував маневр, та у зв`язку з тим, що його не пропустили сталось зіткнення.

Вислухавши пояснення особи, що притягається до відповідальності, свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відеозапис за камер відеоспостереження, суд приходить до наступних висновків.

Так, зі змісту ч. 1 ст. 9 КУпАП, невід`ємною ознакою складу адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні, яку зумовлює, зокрема, наявність реальної можливості не вчинити дії або відвернути наслідки, які складають об`єктивну сторону правопорушення.

Положенням ст. 124 КУпАП встановлено, що до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті учасники дорожнього руху, які порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 2.3.б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Згідно до вимог ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgmentof 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку та на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Як вбачається з відеозапису камер відеоспостереження, наданих Управлінням інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП у м. Києві на запит суду, автомобіль «Citroen» державний номерний знак НОМЕР_2 , в порушення правил дорожнього руху, рухався по смузі громадського транспорту, не надавши автомобілю «Smart», державний номерний знак НОМЕР_1 можливості завершити маневр.

Крім того за відеозапису встановлено, що автомобіль «Smart», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 рухався на зелений сигнал світлофору.

Так, під час розгляду справи за доказами, що містяться в матеріалах справи не встановлено, що матеріали справи містять докази порушення ОСОБА_1 пунктів 2.3.б., 16.11 ПДР України, які б утворювали склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях особи.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, в зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 247 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СУДДЯ М.А. РИБАК