Справа № 466/9390/20 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 33/811/78/21 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 11 грудня 2020 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 7 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 119 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови, 16.09.2020 близько 16:50 год. гр. ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , на балконі загального користування виражався в сторону сусідки гр. ОСОБА_2 нецензурною лексикою, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

Вважає цю постанову незаконною, а мотиви, вказані в постанові такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Зазначає, що згідно заяви ОСОБА_2 в Шевченківський ВП ГУМП м.Львова, подія мала місце 16.09.2020, однак, з невідомих причин, з даною заявою вона звернулась в поліцію 05.10.2020. Протокол про адміністративне правопорушення був складений дільничним інспектором лише 02.11.2020, без його участі і без ознайомлення його в подальшому з цим протоколом і без свідків, але в ньому чомусь безпідставно зазначено, що він відмовився від підпису. Все це свідчить про вчинення фальсифікації дільничним інспектором поліції при складанні даного документу і про упереджене ставлення до нього.

Дана справа розглядалась без його присутності, хоча суд повинен був під час розгляду справи з`ясувати, чи взагалі було вчинено дане адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягав він адміністративній відповідальності. Однак ці обставини судом не були з`ясовані, він був позбавлений можливості захистити свої законні права і інтереси в суді, так як не був належним чином повідомлений про дату розгляду справи, як це зазначено в постанові суду. Тому вважає, що суддя формально підійшов до розгляду цієї справи, відсутні й протоколи судового засідання.

Заявниця ОСОБА_2 крім голослівної заяви не представила жодних доказів про вчинення ним адміністративного правопорушення. Єдиним доказом вчинення правопорушення, який надала ОСОБА_2 є відеозапис, який вона не мала права робити без його згоди.

Звертає увагу суду, що є інвалідом 2-ї групи, і згідно закону про судовий збір від 24.08.2018 звільняється від сплати судового збору, чого не було враховано суддею при винесенні постанови про стягнення судового збору. Його інвалідність пов`язана з кардіологічним захворюванням, він пенсіонер, не працює.

Пояснює, що 16.09.2020, коли він зайшов у двір будинку, то побачив, що його 2 мотузки для сушки білизни уже в котрий раз були обірвані, і з цього приводу він вголос висловив своє незадоволення, але не в бік заявниці, якої в той час поряд не було. Сам факт зриву мотузок не був зафіксований камерами ОСОБА_2 .. Заявниця з`явилась уже лише тоді, коли він стояв мовчки на загальному балконі, він з нею не спілкувався, і вона пішла до себе додому, а тому вважає, що з його боку не було вчинено ніякого правопорушення, все це чергова вигадка ОСОБА_2 .

Враховуючи наведене вважає, що судом була винесена постанова без з`ясування всіх обставин по справі, однобічно, формально, без його участі. Копію постанови йому не було направлено і за таких обставин він був позбавлений можливості вчасно оскаржити постанову суду, копію якої отримав тільки 22.12.2020.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, позицію ОСОБА_2 , яка таку заперечила, дослідивши матеріали справи №466/9390/20, апеляційний суд вважає, що таку слід частково задоволити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Статтею 256 КУпАП визначено форму та основні елементи змісту протоколу. В такому повинні бути зазначені місце, час вчинення та суть правопорушення.

Як передбачено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, суть правопорушення, яке кваліфікується за ст.173 КУпАП, взагалі не описано. У такому зазначено, що ОСОБА_1 , 16.09.2020 близько 16:50 год. у АДРЕСА_1 , на балконі загального користування виражався в сторону сусідки гр. ОСОБА_2 нецензурною лексикою, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Однак диспозиція зазначеної статті передбачає вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

У даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, такі наслідки не наступили. Окрім цього не зрозуміло яким чином ОСОБА_1 порушив громадський порядок та спокій громадян, і чи мав місце конфлікт із ОСОБА_2 на балконі загального користування у цей день.

При цьому, у матеріалах справи відсутня наступна інформація, зокрема: у протоколі відсутні дані щодо свідків події (а.с.5); у поясненні ОСОБА_2 (а.с.2) та рапорті ДОП ВППП Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області Майкович Т. (а.с.4) не вказано дату їх складення, а на (а.с.7) наявний диск у якому немає жодного запису, на підтвердження чи спростування обставин події.

Окрім цього, судом не перевірено чи мав місце конфлікт між сусідами, а тому стверджувати про те, що було порушено громадський порядок і спокій інших громадян не має підстав, оскільки таких заяв не було подано до правоохоронних органів і не долучено до матеріалів даної справи.

За змістом закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст.251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону, та усунення вищевказаних недоліків, унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення.

Верховним Судом України визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14).

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді підлягає скасуванню з поверненням матеріалів провадження органові, який склав протокол про адміністративне правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, що є перешкодою розгляду справи по суті, а норма закону про перевірку суддею правильності його складення дотримана не була.

Доводи апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення підлягатимуть перевірці при новому судовому розгляді справи.

З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 11 грудня 2020 року відносно ОСОБА_1 скасувати.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП повернути в Шевченківський ВП ГУ НП Львівській області через Шевченківський районний суд м.Львова для належного оформлення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.