Справа № 196/463/21
№ провадження 3/196/447/2021
ПОСТАНОВА

29 листопада 2021 року суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Руснак А.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Царичанського районного суду Дніпропетровської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №481207 від 19 травня 2021 року, 19 травня 2021 року близько 00:40 години, в смт Царичанка вул.Нагорна, 9, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, огляд за згодою водія проводився за допомогою газоаналізатора ALCOTEST 6810, після проходження огляду цифрове табло приладу мало значення 1,4%, з результатами водій ОСОБА_2 згоден, чим порушив п.2.9А ПДР України.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 1ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Нормами ч. 2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихст.255КУпАП.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03від 21.07.2011року), тобто таких, що не залишати місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv.theUnitedKingdom),п.161,SeriesAзаява№ 25).

При цьому суд виходить з вимог статті 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №481207 від 19.05.2021 року відсутні відомості про особу правопорушника, а саме не містить відомостей про документ яким було засвідчено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, в матеріалах справи відсутні копія паспорту та/або ідентифікаційного коду, копія посвідчення водія чи відповідна інформація про його наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що ускладнює розгляд адміністративного матеріалу та в подальшому виконання постанови суду.

При цьому, наявність або відсутність посвідчення водія у особи, що притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП має значення при призначенні стягнення за даним адміністративним правопорушенням, яке передбачено окремо для водіїв та інших осіб.

З урахуванням викладеного, а також невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ч. 1ст. 256 КпАП України, суд позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об`єктивно з`ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності для того законних підстав, направити до суду.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року за № 2-рп/2015 положення ч. 2 ст. 294 КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною 1 статті 284 цього кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 241 цього кодексу, про закриття справи. Тобто, постанова судді про повернення протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 278, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №481207 від 19 травня 2021 року відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП, разом із доданими до нього матеріалами справи, повернути начальнику ВП №11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для дооформлення.

Суддя: А.І. Руснак