Справа № 569/8836/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2021 року місто Рівне

Суддя Рівненського міського суду О.Г. Крижова, розглянувши матеріали, які надійшли з ДПП Управління патрульної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП _____________,

у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, суддя -

ВСТАНОВИЛА:

22 квітня 2021 року о 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 у м.Рівне по вул.І.Сірка, водій керуючи транспортним засобом «MAN 15.224» д.н.з. НОМЕР_1 під час об`їзду перешкоди не дотримався безпечного інтервалу в результаті чого допустив наїзд на припаркований автомобіль «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_2 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 13.3 Правил дорожнього руху України.

Своїми діями, що виразились в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

22 квітня 2021 року о 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 у м.Рівне по вул.І.Сірка, водій керуючи транспортним засобом «MAN 15.224» д.н.з. НОМЕР_1 будучи причетним до дорожньо транспортної пригоди залишив її місце, чим порушив п.2.10(а) ПДР України.

Своїми діями, що виразились в залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 надав пояснення в яких вказав, що вину визнає, щиро кається та пояснив, що з місця ДТП він не втікав, оскільки не побачив, що зачепив дзеркало в припаркованому автомобілі. Крім того, ОСОБА_1 вказав, що власник автомобіля «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_2 не має до нього жодних претензій, про що написав розписку. Просив призначити йому покарання у виді усного зауваження передбаченого ст.22 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 подала до суду розписку в якій вказала, що претензій до ОСОБА_1 не має.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП підтверджується належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №314005 від 26 квітня 2021 року, серії ДПР18 №314394 від 26 квітня 2021 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями, рапортом.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що вищенаведені докази в їх сукупності свідчать про порушення вимог п. 13.3, 2.10а ПДР України та наявність складі адміністративних правопорушень за ст. 124, 122-4 КУпАП тому, відповідно до положень ст. 9 КУпАП ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Чинне законодавство не містить переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють визначити малозначність провини. Є підстави вважати, що це адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, встановити чи завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Положення ст.22 КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови Держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом. При розгляді справ та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи характер вчиненого адміністративних правопорушень, фактичні обставини справи, ту обставину, що адміністративним правопорушенням, яке інкримінується ОСОБА_1 не завдано негативних наслідків для суспільства та держави, а також враховуючи дані про особу, а саме те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, є пенсіонером, відшкодував потерпілому заподіяну шкоду, оскільки під час розгляду справи не встановлено обтяжуючих відповідальність обставин, з метою недопущення подібної поведінки надалі, суд приходить до висновку, що в даному конкретному випадку вчинені ОСОБА_1 правопорушення є малозначними, у зв`язку з чим суд вважає можливим звільнити його від адміністративного стягнення, обмежившись усним зауваженням на підставі ст. 22 КУпАП.

В порядку ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення вищезазначені адміністративні справи №569/8837/21 та №569/8836/21 об`єднуються в одне провадження під №569/8836/21.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 283, 284, 285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Звільнити ОСОБА_1 на підставі ст.22 КУпАП від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду О.Г. Крижова