Справа №597/40/21
Провадження №3/597/13/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2021 р. аліщицький районний суд Тернопільської області

в особі судді Дудяка С.В.

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Заліщицького відділення поліції Чортківського відділу поліції Головного управління національної поліції у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ст.44-3 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАБ №059219 від 11.12.2020 року, ОСОБА_1 яка є власником магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в АДРЕСА_2 11.12.2020 року о 15 годині 40 хвилин допустила порушення умов карантину, що виразилося у відсутності маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 м., чим порушила пп.13 п.10 Постанови Кабінету Міністрів України №1100 від 11.11.2020 року «Про внесення змін і доповнень до постанови КМУ від 22.07.2020 року №641», чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засіданні не з`явилася та не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, з огляду на наступне:

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ст.44-3 ч.1 КУпАП наступає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція статті 44-3 ч.1 КУпАП є бланкетною, тобто не встановлює певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки.

Підпункт 13 пункту 10 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , містив наступну заборонну норму:

на території України на період дії карантину забороняється: діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, в яких: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра.

В той же час до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №059219 від 11.12.2020 року, особою яка його склала, не додано до казу про те, що особа, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 являється суб`єктом правопорушення, що допустив діяльність суб`єкта господарювання без нанесення відповідного інформаційного маркування.

Також матеріали справи про адміністративне правопорушення містять додані фотознімки, які не знайшли свого відображення у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема у графі протоколу до протоколу додається, що унеможливлює прийняття даних фотознімків як доказу.

У рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст.9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За нормою ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Принцип «поза розумним сумнівом» сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п.282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який грунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

У відповідності до ст.247 п.1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім цього, підпункт 13 пункту 10 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року на день складання ДОП Заліщицького ВП Мармусом О.В. протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №059219 від 11.12.2020 року відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 ч.1 КУпАП був чинним та містив наступну заборонну норму:

на території України на період дії карантину забороняється: діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, в яких: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра.

Однак, 12.12.2020 року п.10 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року втратив чинність на підставі Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року.

Тобто, на даний час постанова КМУ №641 від 22.07.2020 року є чинною, однак за виключенням пунктів 2-15, 16-46.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Вищевказана норма Основного закону кореспондується також зі ст.8 КУпАП, відповідно до якої особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Вищевказаний законодавчий висновок також підтверджується рішенням Конституційного Суду України №1-7/99 від 09.02.1999 року.

З врахуванням досліджених в судовому засіданні обставин та доказів вважаю, що оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 ч.1 КУпАП є недоведеною, справу відносно неї за вказаною статею слід закрити на підставі ст.247 п.1 КУпАП (провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення).

А, тому, керуючись ст.ст.8, 44-3 ч.1, 247 п.1, 251, 252, 266, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

у х в а л и в:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 ч.1 КУпАП закрити на підставі ст.247 п.1 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя