Справа № 942/127/21
Провадження № 33/810/77/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Тополюк Є.В., при секретарі Василович Г.Ю. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Новопсковського районного суду Луганської області від 01.03.2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

01 березня 2021 року постановою судді Новопсковського районного суду Луганської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.) грн.

Як зазначено у постанові суду першої інстанції, до Новопсковського районного суду Луганської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 175242 від 23.01.2021 відносно ОСОБА_1 за ч.І ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення, зі змісту якого вбачається, що 22.01.2021 о 20 год. 31 хв. в АДРЕСА_1 , на майданчиковій площі під навісом кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_1 , як фізична особа - підприємець, здійснювала приймання відвідувачів, чим порушила вимоги п.п.1 п.3 Постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, 05 квітня 2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій одночасно заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді місцевого суду.

В обґрунтування свого клопотання вказує на те, що 01.03.2021 вона не брала участі у судовому засіданні. На електронну адресу суду першої інстанції нею були надіслані письмові пояснення від 26.02.2021 та заяву про розгляд справи без її участі у зв`язку з відрядженням. Про наявність оскаржуваної постанови вона дізналася 05.03.2021 з Єдиного державного реєстру судових рішень. Копію постанови отримала 12.03.2021. Вказує, що оскільки вона не має юридичної освіти, то вважала, що початок строку подачі апеляційної скарги повинен обчислюватися з дати, коли вона дізналася про наявність оскаржуваної постанови. Також зазначає, що вона у період з 06.03.2021 по 10.03.2021 перебувала на лікарняному. В попередній заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження не зазначила про цей факт, оскільки не знала, що це є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи та наведені в клопотанні доводи щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, приходжу до таких висновків.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, зі змісту постанови судді, що оскаржується, ОСОБА_1 не була присутня у судовому засіданні 01.03.2021, надіслала до суду електронною поштою свої письмові пояснення щодо обставин події та заяву про розгляд справи без її участі.Вперше ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення до місцевого суду 15 березня 2021 року.

Постановою Луганського апеляційного суду від 18.03.2021 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Новопсковського районного суду Луганської області від 01.03.2021 року щодо неї по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП за необґрунтованістю.

Вдруге ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу 05 квітня 2021 року разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді місцевого суду.

З клопотання вбачається, що вона не була присутня 01.03.2021 у судовому засіданні та про наявність оскаржуваної постанови вона дізналася 05.03.2021 з Єдиного державного реєстру судових рішень. Строк на апеляційне оскарження постанови для неї спливав 11 березня 2021 року. Проте згідно з копією довідки № 7 від 26.03.2021 КНП «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської селищної ради» ОСОБА_1 перебувала у період з 06.03.2021 по 10.03.2021 на амбулаторному лікуванні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_1 пропущено з поважних причин, а тому вказаний строк необхідно поновити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 01.03.2021 - скасувати та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що вказана постанова від 01.03.2021, винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. При цьому, суд першої інстанції в обґрунтування висновку про ії винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП поклав докази без ретельного дослідження та оцінки таких.

Суд не повно з`ясував усі фактичні обставини, що мають значення для справи, не перевірив зміст протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів на предмет їх належності та допустимості, як доказів, та ухвалив необґрунтовану та незаконну постанову, що підтверджується наступним.

Як вже зазначалося нею у долучених до матеріалів справи письмових поясненнях від 26.02.2021, 22.01.2021 близько 20:15 год. до кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» зі сторони річки Айдар (за межами будівлі суб`єкта господарювання, під навісом) підійшло четверо чоловіків, які самостійно дістали стільці та сіли на вулиці за стіл.

При цьому, вона повідомляла суд про те,що на вулиці під навісом біля кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» цілодобово стоять столи та складені до однієї купи, один на одного стільці, які не заносяться до закладу, адже на вулиці здійснюється цілодобове відео спостереження та всередині закладу мало місця, щоб їх розмістити.

22.01.2021 року тобто на момент нібито виявлення адміністративного правопорушення, кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» було закрите для відвідувачів, вхідні двері були зачинені на ключ ,що підтверджується наявними в матеріалах справи відеозаписом та рапортом слідчого Новопсковського ВП Шпак К. від 22.01.2021, в приміщенні кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» відвідувачів не було і торгівля здійснювалась виключно за адресною доставкою та на винос,шляхом замовлення через мобільний телефон або через акаунт користувача кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» соціальної мережі «Instagram». Всередині приміщення кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» перебувала я та стажер ОСОБА_2 ,яку останню співробітники поліції навіть не намагалися допитати.

Компанія чоловіків, що підійшли до закладу, складалася з чотирьох дорослих осіб, тому вона та ОСОБА_2 вдвох вийшли на вулицю та повідомили їм, що заклад не здійснює приймання відвідувачів, сидіти за столами заборонено, замовлення готуються виключно на винос або за адресною доставкою.

Після чого останні ним повідомили, що вони подумають декілька хвилин та здійснять замовлення із собою. При цьому, вона повідомляла суд, що зайшовши до приміщення кафе одразу зателефонувала своєму батькові - ОСОБА_4 , щоб він приїхав та допоміг випровадити таких чоловіків.

Приблизно через 5 хвилин (близько 20:30 год.) до закладу «ІНФОРМАЦІЯ_2» прибув співробітник поліції в компанії молодої жінки, не представившись та в нахабній формі почав погрожувати щодо приїзду «наряду» поліції. На що вона йому відповіла, що заклад зачинено, приймання відвідувачів не здійснюється, закони мною не порушуються. Однак, ним ії пояснення були проігноровані, він навіть не захотів ії слухати та не допоміг ії випровадити чотирьох дорослих чоловіків, при цьому навіть не поговорив з ними, що сформувало у неї думку про байдужість співробітників поліції та небажанні допомогти, а навпаки збільшити показники щодо складення протоколів про адміністративне правопорушення відносно ФОП-ів.

Так протягом грудня 2020 - лютого 2021 відносно неї, ії тата та мами, яка також є підприємцем, було складено 4 протоколи. Через хвилин 5-10 до закладу прибули інші співробітники поліції, у складі не менше 5 осіб, та почали знімати все на відео. В постанові від 01.03.2021 зазначено наступне: «... ОСОБА_1 з працівниками поліції поводила себе зухвало, пояснень не надала..».

Можливо дійсно ії поведінка того вечора була не властива повсякденній, так як за декілька хвилин до прибуття групи співробітників поліції, один із її представників замість того, щоб почути ії та допомогти, почав погрожувати про порушення нею карантинних заходів та притягнення ії до відповідальності.

При цьому, вказане нею у письмових поясненнях підтверджувалося і поясненнями ОСОБА_2 , однак суд їх визнав неналежним доказом.

Суд самостійно сформулював докази відсутності спроб повідомити поліцію про чотирьох осіб, фактично вийшов за межі своїх повноважень, що є недопустимим, адже ні нею, ні поліцією така інформація не зазначалася.

Суд самостійно не може ініціювати збирання доказів у справі на підтвердження чи спростування обставин, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

На наступний день, 23.01.2021 ввечері було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №175242, відповідно до якого нею нібито було порушено п.п. 1 п. 3 постанови КМУ від 09.12.2020 №1236, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. Так, нібито 22.01.2021 о 20:31 год. в АДРЕСА_1, на майданчиковій площі під навісом кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_1 будучи ФОП, здійснювала приймання відвідувачів. Вказаний протокол було складено співробітником поліції, який взагалі був відсутній 22.01.2021 під час подій, які відбулися протягом 20 години 30 хв. та надалі.

01.02.2021 року до Новопсковського районного суду Луганської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №175242 від 23.01.2021.

Згідно ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У своїх письмових поясненнях від 26.02.2021 (арк. 3) вона повідомляла суд про те, що протокол про нібито вчинення нею адміністративного правопорушення відносно подій, які відбулися 22.01.2021 о 20:30 год., було складено лише ввечері 23.01.2021 (після спливу 24 год.). Підтвердженням чого є й те, що на наявних в матеріалах справи відеозаписі № 1 від 22.01.2021 вказано час «о 20 год. 31 хв.», а на відеозаписі №2 від 23.01.2021 час умисно не зазначено.

Крім того, 11.03.2021 ,під час ознайомлення в Новопсковському районному суді Луганської області з матеріалами справи №942/127/21, нею встановлено, що докази складення протоколу від 23.01.2021 з дотриманням норм, передбачених ст. 254 КУпАП взагалі відсутні. При цьому, кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» знаходиться на відстані близька 900 метрів від відділу поліції.

Дана обставина свідчить про те, що ії особу було встановлено ще 22.01.2021 о 20:30 год., тобто за 24 години до складення протоколу про адміністративне правопорушення від 23.01.2021, що у свою чергу свідчить про незаконність складення такого протоколу за межами, встановленого ст. 254 КУпАП строку. Отже, протокол від 23.01.2021 є неналежним доказом.

Щодо долучених рапортів співробітників правоохоронного органу зазначає, що рапорт працівника поліції, в розумінні ст. 251 КУпАП, не може вважатися належним і допустимим доказом учинення нею адміністративного правопорушення. Оскільки, поліцейський є зацікавленою особою, а тому його рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020).

Щодо долучених пояснень «свідків» вказує, що протокол від 23.01.2021 взагалі не містить інформації про свідків правопорушення.

Проте, суд першої інстанції в обґрунтування рішення про ії винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення посилався на пояснення ОСОБА_6 від 22.01.2021.

Однак, показання свідків, без їх допиту у судовому засіданні та не попередженні таких про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень - вважаються неналежним доказом у справі (постанова ВС по справі № 560/751/17 від 27.06.2019).

Отже, пояснення ОСОБА_6 не можуть бути беззаперечним доказом вчинення нею адміністративного правопорушення.

Разом з тим, в матеріалах справи взагалі відсутні пояснення свідків (хоча б тих чотирьох чоловіків), які б спростували або підтвердили факт здійснення нею підприємницької діяльності, зокрема приймання відвідувачів безпосередньо 22.01.2021 в приміщенні кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» (квитанцій/рахунку/чеків про сплату за товар із датою та часом роботи закладу в заборонений період).

Щодо долучених відеозаписів, вважає, що додані до протоколу від 23.01.2021 відеозаписи не є належними доказами на підтвердження факту скоєння нею правопорушення, оскільки не фіксують факт вчинення адміністративного правопорушення - здійснення підприємницька діяльність, а фіксують лише присутність 22.01.2021 чотирьох осіб ,які так і не були допитані щодо обставин події, що сталася 22.01.2021, а одного з таких чоловіків взагалі так і не було встановлено співробітниками поліції біля кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» та сам факт складення 23.01.2021 протоколу про адміністративне правопорушення.

Факт перебування осіб на території біля закладу - кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2», виходячи з норми закону, не є адміністративним правопорушенням.

При цьому, з долучених працівниками поліції до матеріалів справи відеозаписів не можливо встановити чи обслуговувалися такі особи безпосередньо в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» в якості відвідувачів в закладі у звичайному режимі, чи очікували/забирали замовлення на виніс і т.д.

Зазначає, що до протоколу про адміністративне правопорушення від 23.01.2021 року не долучено жодних належних, об`єктивних та безсторонніх доказів, які підтверджують ії вину, а саме: пояснень інших осіб; квитанцій/рахунку/чеків про сплату за товар із датою та часом роботи закладу в заборонений період; відсутні фото/відео, на яких зафіксовано перебування гостей в закладі; відсутність фото/відео, на яких зафіксовано обслуговування 22.01.2021 чотирьох чоловіків, які перебували біля закладу «ІНФОРМАЦІЯ_2», які б дозволяли суду на підставі ст. 252 КУпАП зробити висновок про доведеність факту вчинення нею правопорушення.

Під час розгляду справи не було здійснено повного та всебічного дослідження обставин справи та не взято до уваги що вона, ОСОБА_1 (21 рік), зареєстрована фізичною особою-підприємцем, що підтверджується записом від 01.09.2020 за № 000002832 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З вересня 2020 року орендує приміщення кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» (невелике кафе біля річки Айдар, з продажу кави та тістечок), створила робоче місце, регулярно сплачує податки на користь держави, великих доходів взагалі не має та сума штрафу у 17000 грн., яку вона повинна сплатити є занадто великою для неї. Сплата штрафу негативно вплине на подальший стан підприємницької діяльності аж до закриття кафе. Очевидно, що продаж кави та тістечок в поселенні міського типу Новопсков ,де за день може бути лише один - два відвідувача, застосування стягнення у виді штрафу в 17000 грн. поставить ії в складне матеріальне становище.

Приписами ст. 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Враховуючи неповноту даних, вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні і беззаперечні докази, які б свідчили про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Враховуючи викладене вище, в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, рішення районного суду є необґрунтованим, та підлягає скасуванню, оскільки винесено з істотним порушенням вимог КУпАП, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, та відповідно до п.1 ч.І ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно неї за ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в ії діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

До початку апеляційного розгляду від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без ії участі у зв`язку з погіршенням самопочуття та через підозру на COVID.При цьому вона підтвердила свої апеляційні вимоги та просила їх задовольнити.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає за можливим розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 без ії участі, враховуючи зміст ії письмових пояснень.

Перевіривши обґрунтованість доводів ОСОБА_1 , викладених в апеляційній скарзі, дослідивши матеріали справи, які надійшли до суду першої інстанції та були дослідженні ним, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що протокол про адміністративне правопорушення був складений 23.01.2021 року у смт. Новопсков відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, він містить дату і місце його складення, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.44-3 КУпАП, тобто час його виявлення 22.01.2021 року о 20 год.31 хв.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення , у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяті чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

У зв`язку з чим, протокол про адміністративне правопорушення повинен був складений на наступний день після виявлення адміністративного правопорушення, тобто 23.01.2021 року, а не пізніше.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не встановив порушення вказаної норми закону по строкам під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 23.01.2021 року.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримався зазначених вимог закону, оскільки від ОСОБА_1 була заява про розгляд ії справи без ії участі.(а.с.34)

З змісту постанови суду першої інстанції слідує, що суд досліджував письмові пояснення ОСОБА_1 , які викладені у постанові, та надав ним відповідну оцінку, зазначивши, що суд розцінює їх як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

При цьому суд зазначив, що дослідженні у суді докази, спростовують факти на підтвердження відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Суд не взяв до уваги пояснення ОСОБА_2 , оскільки вони не були надані суду безпосередньо, а були відправленні ОСОБА_8 , зазначивши, що вони не можуть бути допустимим доказом.

Інших доказів, які б спростовували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП , суд першої інстанції не отримав від ОСОБА_1 .

Суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 44-3 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 175242 від 23.01.2021, рапортом ДОП СП від 22.01.2021, письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 22.01.2021, відеозаписами №№ 1, 2 до протоколу серія ВАБ № 175242 від 23.01.2021.

Аналізуючи письмові пояснення ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначив, що жодних доказів того, що приміщення під навісом кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не є частиною приміщення будівлі суб`єкта господарювання ОСОБА_1 суду не надала.

Суд першої інстанції дослідив зміст наданих працівниками поліції відеозаписів, та побачив, що за столом сидять четверо чоловіків, на столі знаходяться напої, що ОСОБА_1 з працівниками поліції поводила себе зухвало, пояснень не надала, на відеозапису зафіксовано як остання зазначила, що не зрозуміло чиї то стільці та столи, та що це приміщення взагалі вулиця.

Суд не погодився з твердженнями ОСОБА_1 , що відеозаписом зафіксовано присутність 22.01.2021 під навісом біля кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» чотирьох осіб, та що це вулиця.

При цьому суд зазначив, що такі розбіжності в поясненнях свідчать про свідому позицію ОСОБА_1 уникнути відповідальності за ч.І ст. 44-3 КУпАП, що ОСОБА_1 не надала суду доказів того, що вона та ОСОБА_2 здійснювали спроби заборонити відвідувачам знаходитися за столом під навісом, пояснюючи останнім, що заклад не приймає відвідувачів, за столами сидіти заборонено,що вона намагалася заборонити чотирьом особам перебувати під навісом (наприклад викликала поліцію тощо).

Суд не погодився з твердженнями ОСОБА_1 щодо постанови КМУ, якою, на її думку, обмежено її конституційне право на свободу підприємницької діяльності та права на працю мотивуючи тим, що Постанова КМУ від 09.12.2020 № 1236 є чинною, вона не скасована, а тому підлягає виконанню усіма громадянами та юридичними особами на території України.

Суд дійшов висновку, що у нього не виникає сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП, оскільки він встановив, що ОСОБА_1 своїми діями порушила вимоги п.п. 1,3 Постанови КМУ №1236 від 19.12.2020, відповідно до якої в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 року до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 року на території України забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень, замовлень на винос та закладів громадського харчування в аеропортах.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що у даній справі судом першої інстанції порушено встановлених конституційних та гарантованих конвенційних прав ОСОБА_1 на захист від адміністративного переслідування державними органами, а отже порушення гарантованого йому права на справедливий суд, у зв`язку з чим постанова місцевого суду підлягає скасуванню з огляду на таке.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Обвинувачення, у даному випадку, особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, та надала суду разом з ним матеріали, на підтвердження вини ОСОБА_1 , мають довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, щодо якого складений протокол про адміністративне правопорушення.

Очевидно те, що суд не може виконувати одночасно функції сторони обвинувачення та сторони захисту, він є лише арбітром у будь-якої судової справи.

У свої письмових поясненнях, наданих суду першої інстанції, ОСОБА_1 просила суд врахувати їх при встановлені фактичних обставин справи.

Предметом судового розгляду згідно протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП, є встановлення факту порушення ОСОБА_1 п.п.1,3 Постанови КМУ від 09.12.2020 року № 1236.

При цьому на зміст вказаної Постанови КМУ суд першої інстанції послався у судовому рішенні.

Так, суд зазначив, що ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно- протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Суд послався на положення Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»,відповідно до яких з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторно: хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, установлено з 19 грудня 2020 року до 28 лютого 2021 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого попередніми постановами КМУ.

При цьому відповідно до п п.1 п.3 Постанови КМУ №1236 від 19.12.2020 в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 року до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 року на території України забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень, замовлень на винос та закладів громадського харчування в аеропортах.

Тобто заборона була обмеженою та не позбавляла права підприємців надавати послуги громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень, замовлень на винос , про що саме стверджувала ОСОБА_1 у свої поясненнях.

Судом було встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з 01.09.2020 є фізичною особою-підприємцем, що приміщення кафе, має навіс, тамбур, що вони належать ОСОБА_7 на праві приватної власності, яка 11.07.2020 надала зазначене майно в оренду ОСОБА_9 , яка у свою чергу є матерю ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції враховує, що об`єктом цього адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони здоров`я населення. Об`єктивна сторона правопорушення виражається в ухиленні (порушенні) особи від правил, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

КУпАП не передбачає дотримання постанов Кабінету Міністрів України, рішення обласних державних адміністрації, однак, виходячи з норм Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" на ці органи покладаються завдання щодо забезпечення захисту населення від інфекційних хвороб. Згідно Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що суд дійшов передчасних висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП, оскільки не були з`ясовані всі обставини, які мають значення у даному випадку.

Не були допитані особи, які були встановлені та знаходилися на території літньої площадки під навісом, суд не звернув увагу на те, що коли слідчо-оперативна група прибула 22.01.2021 року в кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_2» смт. Новопсков вхідні двері в кафе були зачинені, відвідувачів в середині приміщення не було.(а.с.7) Судом не був допитаний безпосередньо ОСОБА_6 , однак, на його письмові пояснення суд послався як на докази, що також є неприпустимим. Судом не було встановлено, хто саме здійснював відеозапис , які фіксують присутність чотирьох осіб поза межами приміщення кафе та не зрозуміло у якому статусі.

На все це вказує в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , та не спростовано ніким.

На час апеляційного розгляду минув трьохмісячний строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбачений ст.38 КУпАП.

Згідно п.7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставини закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до Узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07.11.2017 «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності» поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Враховуючи, що на момент апеляційного розгляду строки, передбачені статтею 38 КУпАП, закінчилися, апеляційний суд вважає за необхідне, скасувавши постанову суду першої інстанції, відповідно до вимог п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі, задовольнивши тим самим апеляційні вимоги частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.294,п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді Новопсковського районного суду Луганської області від 01.03.2021 року- задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Новопсковського районного суду Луганської області від 01.03.2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 01.03.2021 року - задовольнити частково.

Постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 01.03.2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КупаАП -скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАп щодо ОСОБА_1 -закрити у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Луганського

апеляційного суду: Є.В. Тополюк