Справа № 369/2553/21
Провадження № 3/369/2517/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.05.2021 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, за участю захисника Подольського В. О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Чабанівського ВП Фастівського РУП ГУНП у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 476565, 13 лютого 2021 року о 22:15 год., водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Hyundai H1», днз НОМЕР_2 , за адресою: вул. Новосільська, 22 А в смт Чабани Фастівського (Києво-Святошинського) району Київської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В попередньому судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому порушенні п. 2.5 ПДР не визнав та пояснив, що того вечора в стані алкогольного сп`яніння не перебував, до нього зателефонували його друзі та попросили забрати їх з дня народження. Підтвердив, що його пасажири дійсно були в стані сп`яніння, проте він ні. Того вечора дорогою додому, був зупинений патрульними працівниками поліції з незрозумілих підстав та які, на його вимогу, не були йому повідомлені. Відразу після зупинки його транспортного засобу без будь яких пропозицій пройти огляд патрульні стали складати протокол про адміністративне правопорушення, в цей час незрозумілий автомобіль під`їхав до них, з нього вийшло два невідомих чоловіка які його підписали та поїхали в невідомому напрямку, жінки з ними не було. Стверджує, що пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння на місці та в закладі охорони здоров`я йому не надходило, від патрульних направлення до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння не отримав. Вважає, що дані матеріали є сфальсифікованими та незаконними.

В зв`язку з викладеними поясненнями ОСОБА_1 , його захисник Подольський В. О. звернувся до суду з клопотанням про виклик в судове засідання для надання пояснень патрульного ОСОБА_4 , який складав протокол про адміністративне правопорушення, свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були присутні при пропозиції водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та нібито його відмові від такого огляду. Також просив в судовому засіданні допитати в якості свідка особу, яка того дня забрала транспортний засіб «Hyundai H1», днз НОМЕР_2 , на зберігання ОСОБА_5 .

Водій ОСОБА_1 підтримав клопотання свого захисника та просив його задовольнити в повному обсязі.

Дані клопотання захисника судом задоволено в повному обсязі та відкладено судовий розгляд у справі для проведення належного виклику свідків та патрульного, який складав протокол про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, в наступні судові засідання свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та інспектор Чабанівського ВП Фастівського РУП ГУНП в Київській області Пшик О. Ю. на неодноразові виклики до суду, повторно не з`явилися.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 , який є особою яка отримала транспортний засіб «Hyundai H1», днз НОМЕР_2 , на зберігання, пояснив, що ОСОБА_1 подзвонив йому того дня та попросив забрати його автомобіль, так як його зупинили патрульні та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та погрожували йому забрати його автомобіль на штраф майданчик. На думку ОСОБА_5 , водій ОСОБА_1 , не перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки в нього були відсутні характерні ознаки сп`яніння.

В судовому засіданні, 11 травня 2021 року захисник Подольський В. О. в інтересах водія ОСОБА_1 просив суд провадження у справі про притягнення його довірителя до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Дане клопотання аргументував, що в порушення ст. 266 КУпАП, його підзахисному не пропонували пройти відповідний огляд на місці та в закладі охорони здоров`я, що також підтверджується неявкою в судові засідання ні свідків, ні патрульного для надання відповідних пояснень. В порушення ст. 251 КУпАП до матеріалів справи не долучено відеозапису відзнятого патрульними при зупиненні транспортного засобу водія ОСОБА_1 та пропозиції йому пройти огляд на стан сп`яніння, також його відмови від такого в присутності свідків. Разом з тим, протокол про адміністративне право порушення серії ДПР18 № 476565 від 13 лютого 2021 року та пояснення свідків містять суттєві відмінності, що також є порушенням ст. 256, 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, а саме вищевказаний протокол складено 13 лютого 2021 року о 22:20 год., безпосередньо сама подія зупинки транспортного засобу відбулася 13 лютого 2021 року о 22:15 год., проте з пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що водій в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння 13 лютого 2021 року близько 23:00 год. та 23:05 год. Це свідчить, що даний протокол було складено працівниками поліції завчасно без наявності свідків та ввімкненої нагрудної камери патрульного працівника поліції, що є грубим порушенням вищевказаної інструкції та статті. Вважає, що сам по собі протокол не доводить вини водія, на його думку вся справа ґрунтується на одних припущеннях. Крім того, його довіритель зі змістом протоколу та матеріалами справи ознайомився лише в суді, в ньому відсутні його підписи та копія протоколу водію ОСОБА_1 не було вручено. Просив клопотання його задовольни и в повному обсязі та закрити провадження у справі.

За таких обставин, заслухавши пояснення водія ОСОБА_1 та доводи його захисника Подольського В. О., пояснення свідка ОСОБА_5 , дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за такі порушення: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, складає одне з вказаних вище альтернативних діянь, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначено у ст. 266 КУпАП та в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція №1452/735), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі Інструкція № 1395).

Згідно з п. 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 7 розділу 11 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним (ч. 5 цієї статті).

За правилами частин 2 5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

З аналізу наведеного вище слідує, що до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст. 266 КУпАП та який відсилає до інших нормативно-правових актів, оскільки норма є банкетною, а саме: постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, якою затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та Наказу МВС України, Міністерства охорони здоров`я України про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Разом з тим, у разі відмови водія від проходження огляду водія на місці та в закладі охорони здоров`я, і наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 р. I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення складено щодо ОСОБА_1 за порушення п. 2.5 ПДР, тобто за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановлено, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння 13 лютого 2021 року близько 23:00 год. та 23:05 год. відповідно.

Разом з тим, із безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 476565, пояснень самого ОСОБА_1 вбачається, що вказаний вище протокол складено 13 лютого 2021 року о 22:20 год.

Наведені вище суперечності стосовно часу складання протоколу про адміністративне правопорушення, з огляду на те, що в судове засідання на неодноразові виклики свідки та працівник поліції, який складав протокол для усунення вказаних розбіжностей, не з`явилися, не дають можливості суду дійти однозначного висновку про те, що протокол серії ДПР18 № 476565 від 13 лютого 2021 року складено за участі свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що дає підстави суду вважати протокол таким, що складений з грубим порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

Крім того, в матеріалах справи № 369/2553/21, відсутнє направлення водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що також є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні своїми поясненнями підтвердив, що у водія ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння.

Свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та інспектор Чабанівського ВП Фастівського РУП ГУНП в Київській області Пшик О. Ю. проігнорували неодноразові виклики до суду.

З пояснень водія ОСОБА_1 вбачається, що він був вимушений викликати знайомого для отримання на зберігання автомобіля «Hyundai H1», днз НОМЕР_2 , так, як працівники поліції погрожували його забрати на штраф майданчик.

За таких обставин, вислухавши пояснення водія ОСОБА_1 та доводи його захисника Подольського В. О., заслухавши пояснення свідка ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, серед яких протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 476565 від 13 лютого 2021 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , письмове зобов`язання ОСОБА_5 про зберігання та доставляння автомобіля «Hyundai H1», днз НОМЕР_2 , до місця проживання ОСОБА_1 суд дійшов висновку, що клопотання захисника Подольського В. О. підлягає задоволенню а провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог чинного адміністративного законодавства, а саме ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки усіх доказів по справі.

Частиною 5 ст. 266 КУпАП чітко передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З огляду на положення ст. 7 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Суд зауважує, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що матеріали адміністративної справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження того, що в діянні ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладене вище надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вказує на відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.7, 9, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284, 294, 299, 300 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 476565 від 13 лютого 2021 року) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. А. Козак