БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/932/21
Провадження № 3/730/394/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2021 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретарів судового засідання - Чорнухи Н.О., Циліцької Л.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , вдови, пенсіонерки, працюючої ФОП, за ч.1 ст.44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи фізичною особою-підприємцем та здійснюючи діяльність в закладі громадського харчування за адресою АДРЕСА_2 , 28 жовтня 2021 року з 12-33 год. по 14-07 год. порушила обмежувальних протиепідемічних заходів, а саме: не забезпечено щоденний контроль за дотриманням протиепідемічних заходів; не розроблено алгоритм дій на випадки надзвичайної ситуації, пов`язаної з реєстрацією випадків захворювання на COVID-19 серед персоналу закладу громадського харчування; внаслідок відсутності відповідного термометра не забезпечено вимірювання температури тіла персоналу закладу, а також відвідувачів (безконтактним методом); персонал закладу не забезпечено засобами індивідуального захисту із розрахунку 1 захисна маска на 3 години роботи на не менше, ніж 2 робочі дні (на час перевірки були наявні 4 маски на 1 працівника); не забезпечено розміщення відвідувачів виходячи з установленої норми відстані 1,5м за сусідніми столами; додатки для напоїв (мішалки) не в індивідуальній упаковці; не забезпечено можливість безконтактного (безготівкового) розрахунку; не забезпечено вологе прибирання приміщень і поверхонь з використанням дезінфекційних засобів після закінчення робочого дня (на час перевірки був у наявності лише миючий засіб-білизна, а відповідний реєстраційний журнал містить зроблені наперед записи), що є порушенням вимог ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», п.3, 4 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020р. №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), абз.2, 5 п.2, п.4, абз.1 п.6, абз.2, 4, 8, 9 п.8, абз.5 п.11 Протиепідемічних заходів в закладах громадського харчування на період карантину у зв`язку поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 06.10.2021р. №13.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винною себе у вчиненні зазначеного правопорушення не визнала і пояснила, що керований нею об`єкт не відноситься до закладів громадського харчування, оскільки згідно відомостей з ЄДРПОУ вона здійснює підприємницьку діяльність по виробництву хліба, хлібобулочних виробів, кондитерських виробів, а також роздрібну торгівлю харчовими продуктами й напоями; її заклад має назву «Пекарня-кондитерська» й налічує в штаті одного працівника. Під час проведення санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта вона була розгублена й помилково підтвердила про належність до закладу громадського харчування та відповідну реєстрацію оператором ринку. Розміщені в приміщенні столи призначені для відвідувачів, переважно учнів розташованих поблизу навчальних закладів, які замовляють і споживають на місці напої (чай, каву, соки) та хлібобулочні, кондитерські вироби. Також не погоджується з виявленими порушеннями, оскільки її об`єкт раніше перевірявся місцевими службами й порушень не було виявлено. В разі визнання її винуватою просить не застосовувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу, розмір якого є неспіврозмірним з її доходом, обмежившись на перший раз усним зауваженням.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

За змістом положень ч.1 ст.44-3 КУпАП адміністративна відповідальність, зокрема й посадових осіб, настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Наведена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до конкретних правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, встановленим нормативними (законодавчими, локальними) актами.

Згідно зі ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

За змістом положень ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Відповідно до п.1, 4 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020р. «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 19 грудня 2020р. до 31 грудня 2021р. на території України встановлено карантин, продовживши дію попереднього карантину; Головним державним санітарним лікарем України розробляються та затверджуються протиепідемічні заходи, які визначають особливості провадження діяльності суб`єктами господарювання на період карантину.

На виконання вказаної постанови Уряду постановою Головного державного санітарного лікаря України №13 від 06.10.2021р. було затверджено «Протиепідемічні заходи в закладах громадського харчування на період карантину у зв`язку поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), відповідальність за організацію та виконання яких покладено на керівника та/або адміністрацію закладу.

Винуватість ОСОБА_1 в скоєнні вищевказаного порушення вимог законодавства щодо карантину людей підтверджується матеріалами справи: наказом начальника ГУ Держпродспоживслужби в Чернігівській області №2918-п від 27.10.2021р., актом санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта, відеозаписом перевірки та протоколом про адміністративне правопорушення від 28.10.2021р., відомостями з ЄДРПОУ щодо ФОП ОСОБА_1 , заявою ФОП ОСОБА_1 про державну реєстрацію потужності від 22.06.2020р., які у відповідності до ст.251 КУпАП є належними й допустимими доказами по справі.

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, здійснює господарську діяльність, має найманого працівника, в зв`язку з чим наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, а тому має статус посадової особи.

Заперечення ОСОБА_1 зазначених в адмінпротоколі порушень вимог законодавства щодо карантину людей є безпідставними, оскільки факт їх вчинення підтверджується актом санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта та відеозаписом до нього від 28.10.2021р., де зафіксовано виявлені порушення; при цьому, ОСОБА_1 жодних заперечень проти них при підписанні акта не висловлювала.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність виявлених в її закладі порушень санітарно-епідеміологічних норм і правил під час попередніх перевірок не спростовує встановлених фактів порушень вказаного законодавства при проведенні даного обстеження.

Необгрунтованими є й твердження ОСОБА_1 про невіднесення керованого нею об`єкта до закладів громадського харчування.

Відповідно до п.27 ч.1 ст.1 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» заклад громадського харчування - ресторан, бар, кафе, їдальня, закусочна, піцерія, кулінарія, кіоск чи інший заклад незалежно від територіальних ознак (місця) провадження господарської діяльності з громадського харчування та ступеня доступності харчування будь-яким особам.

Відтак, закладом громадського харчування є організаційно-структурна одиниця суб`єкта господарювання, яка виробляє, доготовляє, реалізовує кулінарну продукцію, борошняні, кондитерські, булочні вироби і закупні товари та/або організовує їх споживання.

Згідно п.55 ч.1 ст.1 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» оператор ринку харчових продуктів (далі - оператор ринку) - суб`єкт господарювання, який провадить діяльність з метою або без мети отримання прибутку та в управлінні якого перебувають потужності, на яких здійснюється первинне виробництво, виробництво, реалізація та/або обіг харчових продуктів та/або інших об`єктів санітарних заходів (крім матеріалів, що контактують з харчовими продуктами), і який відповідає за виконання вимог цього Закону та законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів. До операторів ринку належать фізичні особи, якщо вони провадять діяльність з метою або без мети отримання прибутку та займаються виробництвом та/або обігом харчових продуктів або інших об`єктів санітарних заходів. Оператором ринку також вважається агропродовольчий ринок.

Приписами ч.1 ст.25 вказаного Закону визначено, що державній реєстрації підлягають потужності з виробництва та/або обігу харчових продуктів, на які не вимагається отримання експлуатаційного дозволу.

ФОП ОСОБА_1 22 червня 2020 року до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області було подано заяву про державну реєстрацію потужності, де адресою розміщення оператора ринку зазначено АДРЕСА_2 , а також вказано вид діяльності, що планується здійснювати з використанням потужності, - діяльність закладів громадського харчування за категорією стаціонарна потужність (ресторан, бар, кафе, піцерія тощо).

Згідно інформації з реєстрів (відкриті дані) Держпродспоживслужби, зокрема, державного реєстру потужностей операторів ринку по ГУ ДПСС в Чернігівській області ФОП ОСОБА_1 з 30.06.2020р. значиться зареєстрованою як оператор ринку за видом діяльності з використання потужності - заклад громадського харчування, їй присвоєно особистий реєстраційний номер потужності UA-25-03-245 (порядковий номер в таблиці 9293).

Ці відомості компетентного державного органу повністю узгоджуються з матеріалами проведеного ним санітарно-епідеміологічного обстеження належного ОСОБА_1 закладу.

Посилання ж ОСОБА_1 на те, що у виписці з ЄДРПОУ щодо неї відсутній КВЕД 56.10, який присвоюється закладам громадського харчування, не є беззаперечним доказом нездійснення нею такої діяльності, оскільки задекларована та фактична економічна діяльність господарюючого суб`єкта можуть відрізнятися. ОСОБА_1 в червні місяці 2020 року після державної реєстрації як оператора ринку потужності (діяльності закладу громадського харчування) повинна була внести відповідні зміни до ЄДРПОУ щодо КВЕДів, які були присвоєні їй органом статистики ще при реєстрації як ФОП у 2016 році, але цього не зробила.

Крім того, як вбачається з відеозапису до акту обстеження об`єкта, в приміщенні будівлі знаходяться три столи зі стільцями, де як пояснила притягувана, відвідувачі споживають придбані в неї напої та вироблену продукцію (хлібобулочні, кондитерські вироби), що є ознакою, характерною для закладів громадського харчування й належність до яких ОСОБА_1 підтвердила перед початком інспектування.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що з огляду на стандарт «доведеності вини поза розумним сумнівом» в діях ОСОБА_1 було встановлено наявність складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Заперечення ж ОСОБА_1 своєї винуватості суд розцінює як намір уникнути від встановленої законом відповідальності за вчинене діяння.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд з огляду на приписи ст.33 КУпАП враховує обставини та характер вчиненого правопорушення, ступінь вини притягуваної, її особу та майновий стан.

Тому, з урахуванням вищевказаних обставин справи, з метою виховного впливу та запобігання скоєння аналогічних правопорушень в подальшому, до ОСОБА_1 слід застосувати такий вид адміністративного стягнення, як штраф в його мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.44-3 КУпАП.

При цьому, суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП з застосуванням до неї усного зауваження, що є правом, а не обов`язком суду, оскільки притягувана не визнала своєї вини й не розкаялась, незабезпечення виконання нею вимог законодавства становить підвищену суспільну небезпеку у період карантину в державі та ставить під загрозу життя і здоров`я відвідувачів керованого нею закладу громадського харчування, в тому числі й неповнолітніх дітей (школярів). Одночасно суд зважує на ту обставину, що виявлені під час перевірки порушення не потребували від ОСОБА_1 якихось надвеликих труднощів чи значних матеріальних затрат для забезпечення дотримання вимог законодавства щодо карантину людей, що свідчить про свідоме ігнорування притягуваною установлених норм і правил.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 9, 14, 33, 40-1, 44-3, 245, 251, 252, 268, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. В разі несплати правопорушником штрафу в зазначений строк в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення штраф стягується в подвійному розмірі 68000 (шістдесят вісім тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454,00 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.294 КУпАП.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець