Провадження № 3/161/6319/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 року місто Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пахолюка А.М.,

при секретарі - Шандерик В.В.,

розглянувши матеріали справи, які надійшли від 3 відділу 9 управління Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу №17/9/3-3066 нт про адміністративне правопорушення від 12.11.2021 року, вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки діловода групи секретного документального забезпечення військової частини НОМЕР_1 та, будучи особою відповідальною за організацію, контроль за оформленням та направленням на адресу СБУ документальних матеріалів щодо отримання, переоформлення чи скасування допуску до державної таємниці військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 та скасування допуску до державної таємниці військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 , допустив порушення вимог у сфері охорони державної таємниці. Встановлено, що двом колишнім військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 в 2020 році був припинений доступ до державної таємниці (25.09.2020 та 22.12.2020), однак, ОСОБА_1 письмові повідомлення для розгляду питання про скасування наданого вказаним громадянам допуску до державної таємниці були надіслані до УСБУ у Волинській області лише 18.10.2021 року, тобто з порушенням визначених термінів і вимог передбачених п. 80 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях» затвердженого Постановою КМУ від 18.12.2013 року №939 (далі Порядок). Отже, ОСОБА_1 в порушення ст. 22 Закону України «Про державну таємницю» та п. 42 (підпункт 5) Порядку не вжив достатніх заходів для направлення повідомлення, передбаченого п. 80 Порядку на адресу УСБУ у Волинській області щодо необхідності скасування допуску до державної таємниці двом громадянам колишнім військовослужбовцям. В той же час, ОСОБА_1 порушує строки визначені розділом «Надання, переоформлення та скасування допуску громадян до державної таємниці» Порядку не вперше. Зокрема, 21.04.2021 року ОСОБА_1 був визнаний винним Ковельським міськрайонним судом Волинської області у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП. Окрім того, 26.07.2021 року стосовно ОСОБА_1 3 відділом 9 управління ДВКР СБ України був проведений профілактичний захід у формі оголошення офіційного застереження про неприпустимість протиправної поведінки, в рамках ч. 11 ст. 8 Закону України «Про контррозвідувальну діяльність», у зв`язку із повторним порушенням строків подання документів на продовження допуску до державної таємниці заступнику командира батальйону зв`язку та РТЗ, що призвело до необхідності припинення доступу до державної таємниці особі, так як такий термін закінчився 29.04.2021 року. Таким чином, громадянин ОСОБА_1 не вжив достатніх заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці і, таким чином, повторно протягом року порушив вимоги нормативно-правових актів в сфері охорони державної таємниці, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому порушенні не визнав. Суду пояснив, що повторності вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 212-2 КУпАП немає.

Заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-2 КУпАП, виходячи з наступного.
Диспозиція ч. 2 ст. 212-2 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Тобто, об`єктивною стороною та обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 212-2 КУпАП є повторність вчинення порушення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є виконуючим обов`язки діловода групи секретного документального забезпечення військової частини.
Як вбачається з протоколу №17/9/3-3066 нт про адміністративне правопорушення від 12.11.2021 року, ОСОБА_1 допустив порушення вимог у сфері охорони державної таємниці. Встановлено, що двом колишнім військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 в 2020 році був припинений доступ до державної таємниці (25.09.2020 та 22.12.2020), однак, ОСОБА_1 письмові повідомлення для розгляду питання про скасування наданого вказаним громадянам допуску до державної таємниці були надіслані до УСБУ у Волинській області лише 18.10.2021 року, тобто з порушенням визначених термінів і вимог передбачених п. 80 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях» затвердженого Постановою КМУ від 18.12.2013 року №939. Вказані дії вчинив повторно протягом року.
За змістом вищевказаного протоколу, суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-2 КУпАП полягає у тому, що ОСОБА_1 повторно вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 212-2 КУпАП. При цьому, протокол не містить інформації, який саме пункт ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, повторно порушив ОСОБА_1 .
Разом з тим, матеріали адміністративної справи не містять будь-яких доказів, що вказують на повторність вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 212-2 КУПАП.
В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 . 21.04.2021 року ОСОБА_1 був визнаний винним Ковельським міськрайонним судом Волинської області у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Однак, до матеріалів справи така постанова не була долучена. Крім того, суд позбавлений можливості самостійно перевірити дане судове рішення у ЄДР, оскільки, доступ до нього є закритим судом, який його постановив.

Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».
Відповідно до ч. 2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Лучанінова проти України»).
Згідно висновків ЄСПЛ у рішенні у справі «Карелін проти Росії», за відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти справи чи суперечностей, у разі відшукування судом самостійно доказів винуватості особи, зазначені дії суду призведуть до порушення ч.1 ст.6 Конвенції.
Отже, суд, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.
Статтею 7 КУпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.
З врахуванням вищевказаної прецедентної практики ЄСПЛ, суд у даному випадку не має права самостійно збирати з власної ініціативи будь-які інші докази у справі щодо винуватості особи.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 , складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-2 КУпАП, то провадження в справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст.247 КУпАП України

Керуючись ст. ст. 7, 33-34, 38, п. 1 ст. 247, 278, 283, 284 КУпАП, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 212-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Пахолюк А.М.