Справа № 461/7512/21 Головуючий у 1 інстанції: Пелех О.А.
Провадження № 33/811/1426/21 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Гавелко Юлії Олегівни, представника Львівської митниці Зирянова Олега Юрійовича розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Гавелко Юлії Олегівни на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 14 вересня 2021 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 162904 грн. 50 коп.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 1465/20900/21 від 5 серпня 2021 - конфісковано в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 454 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці Держмитслужби ДМС України витрати за зберігання товару на складі митниці у сумі 12 грн. 58 коп.

Згідно постанови, 5 серпня 2021, близько 03 год. 25 хв., в зону митного контролю на ділянку «В`їзд» п/п «Грушів-Будомєж» м/п «Яворів» Львівської митниці заїхав автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», модель «311CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який слідував з Республіки Польща до України.

В ході проведення письмового декларування ОСОБА_1 подав митну декларацію, в якій вказав свої паспортні дані, відомості про транспортний засіб, наявність товару, а саме: штани чоловічі торгової марки TOPHERO FOR MEN, в асортименті - 576 шт.; штани чоловічі торгової марки RESALSA - 280 шт.; штани спортивні трикотажні торгової марки TOUTA, 360 шт.; шорти чоловічі TOUTA, 90 шт.; телевізор торгової марки ORION, 9 шт.; телевізор торгової марки KENSTAR, 4 шт.; телевізор торгової марки NORDMENDE, 6 шт.; фара для автомобіля LR109022, 1 шт.; панель фари, модель T4A3585, 1 шт.; кронштейн кріплення бампера, LR096607, 2 шт.; прокладка випускного колектора, LR116111; задня частина бампера для автомобіля марки Range Rover, щітка склоочисника для автомобіля Volvo, 1 шт.; решітка бампера, модель 31425114. Після завірення декларацій штампом «Під митним контролем №587», під час проведення митного огляду транспортного засобу, в багажному відділені автомобіля (без ознак приховування) серед задекларованого товару було виявлено наступні незадекларовані товари, зокрема: мікромотор стоматологічний без ознак використання торгової марки "CHIRANA" модель "Ch 660 LED" у кількості 1 шт.; кутовий наконечник без ознак використання торгової марки "CHIRANA" модель "120LR" у кількості 5 шт.; кутовий наконечник без ознак використання торгової марки "CHIRANA" модель "120L" у кількості 3 шт.; головка для кутового наконечника без ознак використання торгової марки "CHIRANA" модель "168 D-T" у кількості 5 шт.; електромагнітний клапан без ознак використання торгової марки "ASCO" модель "L321B02C-ZA10G" країна виробник Італія у кількості 5 шт.; електромагнітний клапан без ознак використання торгової марки "ASCO" модель "L172V03-ZB10A" країна виробник Італія у кількості 3 шт.; електромагнітний клапан без ознак використання торгової марки "ASCO" модель "L372V03G-ZB10A" країна виробник Італія у кількості 2 шт.

Таким чином, дії ОСОБА_1 кваліфіковано митним органом за ст. 472 МК України, як не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому письмовому декларуванню.

Не погоджуючись з даною постановою захисник Гавелко Ю.О. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі, зобов`язати Львівську митницю Держмитслужби України повернути вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 1465/20900/21 від 5 серпня 2021 року товар ОСОБА_1 , чи уповноваженій особі в установленому законом порядку.

Зазначає, що оскільки вона, як адвокат не була залучена до розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не захищала інтереси особи в суді, їй була надана можливість ознайомитися з матеріалами справи та отримати копію оскаржуваної постанови лише 17 вересня 2021 року в кінці робочого дня. А також зазначає, що з 14 вересня 2021 року по 17 вересня 2021 року постанова суду особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності не надсилалася, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про помилку доставки електронного листа, згідно якої постанова по справі про адміністративне правопорушення від 14 вересня 2021 року № 461/7512/21 надсилалася одержувачу, починаючи з 17 вересня 2021 року о 12:45 год., однак документ не був доставлений та був повернений.

Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки судді не відповідають обставинам справи виходячи з наступного.

Зазначає, що судом не враховано дійсну вартість вилученого товару згідно рахунку-фактури від 27 липня 2021, не враховано дату її виставлення та дату оплати по ній, не призначено незалежної експертизи щодо вартості товару за наявності суперечностей в ціні, не враховано що згідно ст. 62 Конституції України відмінності між вартістю товарузгідно рахунку-фактури та висновком експертизи, проведеної митним органом мали б тлумачитися на користь особи, однак судом першої інстанції не здійснено всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів в їх сукупності.

Вказує на те, що ОСОБА_1 під час митного оформлення товарів митному органу було представлено фактуру № 2021350 від 27 липня 2021 року, в якій зазначено вартість товару 432 Євро, за придбаний товар, який він мав виключно перевезти, без сплати митних платежів, оскільки такі не підлягали сплаті в силу приписів ст. 374 МК України. Дану фактуру митним органом не взято до уваги та не враховано її як підтвердження митної вартості товару, з метою притягнення до відповідальності особи в подальшому. Враховуючи зазначену у фактурі вартість товару, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Зазначає, що посилання судді на дату сплати за товар 6 серпня 2021 року є цілком безпідставним, оскільки згідно умов договору сторони домовилися про дату доставки товару 27 липня 2021 року, тобто отримання товару покупцем, а кінцевим терміном оплати за товар визначили 6 серпня 2021 року (термін дії фактури). Таким чином, на час перетину митного кордону 5 серпня 2021 року фактура була чинною та підтверджувала факт купівлі-продажу товару за визначеною у фактурі ціною.

Вважає висновок експертизи № -0649 від 25 серпня 2021 року щодо встановленої вартості вилученого товару необ`єктивним, без проведення жодних досліджень технічного стану предметів, часу їх виготовлення та технічних характеристик. А також зазначає, що експертиза проведена експертом спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, тобто фактично працівником митного органу, інспектором якого складено протокол про порушення митних правил, та який діє в інтересах самого державного органу.

Звертає увагу, що договірну ціну щодо товарів, які імпортуються, і з якої за необхідності сплачується ставка мита, експерт замінює ціною, що склалася в даний час на споживчому ринку, тобто кінцевою ціною за якою даний товар реалізується споживачам.

Зазначає, що особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи (ч. 2 ст. 515 МК України.)

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, представника митниці, який заперечив проти апеляційних вимог та клопотання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що клопотання про поновлення строку та апеляційна скарга підлягають до задоволення.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що адвокат не приймала участі в суду першої інстанції, а копію рішення отримано 17 вересня 2021 року, що підтверджується розпискою, суддя апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на відповідні суспільні відносини у сфері державної митної справи.

Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 489 МК та ст. 280 КУпАП посадова особа (суддя) при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 472 МК України передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто нез`явлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

За змістом цього Закону такі дії вчиняються винною особою умисно чи з необережності.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів, поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, висновком експерта, іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил.

Підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, інвойс, дозвіл відповідних державних органів, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 МК України товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Відповідно до ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

В силу ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, серед яких, зокрема, є: рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Згідно з положеннями ст. 368 МК України, для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів. У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

Ураховуючи наведене, зі системного аналізу норм Митного кодексу України вбачається, що вартість товару, що переміщується через митний кордон України, є вартість товарів, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що підтверджується платіжними документами, якими стверджується вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Вважаю, що зазначені вимоги закону при розгляді справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 в суді першої інстанції дотримані не були.

Згідно з наданої адвокатом Гавелко Ю.О. фактурою №2021350 відповідно до замовлення № 1/1021 від 27 липня 2021 року було придбано у компанії «Eurospol s.r.o.» товари: мікромотор MC2LK Bien Air, стара модель, вживаний 1 шт.; наконечник 120LR, вживаний 5 шт.; наконечник 120LR+ головка168D/T, вживана3 шт.; мікромотор Ch660LED, вживаний -1 шт. загальною вартістю 432 євро.

На переконання судді апеляційного суду, вказаний рахунок містять усю необхідну інформацію, яка надає змогу ідентифікувати товар, його кількість та вартість, що фактично сплачена за нього.

Таким чином, ураховуючи те, що фактична вартість товару не перевищувала 500 євро, суддя апеляційного суду приходить до висновку про те, що у ОСОБА_1 в силу вимог ч. 1 ст. 374 МК України не виникло обов`язку здійснювати письмове декларування вказаного товару, що виключає склад правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Щодо заявленого адвокатом клопотання про призначення експертизи то таке, на думку судді апеляційного суду є необґрунтованим та не підлягає до задоволення, оскільки в даному випадку немає потреби у спеціальних знаннях експерта, щодо визначення вартості товару, оскільки зібрані та досліджені судом матеріали справи дають можливість постановити рішення без призначення експертизи.

З огляду на вищенаведене, вважаю, що при постановленні оскаржуваного рішення суддя суду першої інстанції помилково не взяв до уваги рахунок-фактуру та необґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України, а тому постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити адвокату Гавелко Юлії Олегівні строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суд м. Львова від 14 вересня 2021 року.

В задоволенні клопотання адвоката Гавелко Юлії Олегівни, про призначення експертизи відмовити.

Апеляційну скаргу адвоката Гавелко Юлії Олегівни, подану в інтересах ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 14 вересня 2021 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України - скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ст. 472 МК України.

Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 1465/20900/21 від 5 серпня 2021 року товар повернути ОСОБА_1 або уповноваженій ним особі.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.