Справа № 574/374/21
Провадження № 3/574/160/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року м. Буринь

Суддя Буринського районного суду Сумської області Куцан В.М. розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліцейської діяльності №1 (м. Буринь) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, інваліда ІІ групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

05.06.2021 року відносно ОСОБА_1 уповноваженою особою Національної поліції складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого він «05.06.2021 року, близько 8-ї години, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї доньки ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме ображав нецензурною лайкою, словесно погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоди її психічному здоров`ю, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП».

Крім цього,05.06.2021 року відносно ОСОБА_1 уповноваженою особою Національної поліції складено другий протокол про адміністративне правопорушення про те, що він «05.06.2021 року, близько 19-ї години, в будинку за адресою АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї доньки ОСОБА_2 домашнє насильство, під час якого виражався на її адресу нецензурною лайкою, словесно погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоди її психологічному здоров`ю, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що на початку червня у нього зламався належний йому трактор, у зв`язку з чим він замовив необхідну запчастину. Вранці 05.06.2021 року йому зателефонували з магазину та повідомили, що він може забрати запчастину. Оскільки всі грошові кошти з пенсії він віддає дружині, звернувся до неї, щоб вона дала йому відповідну суму для придбання запчастини. Однак дружина відповіла, що грошові кошти забрала їхня донька ОСОБА_2 , яка приїхала до них напередодні. Коли він звернувся, що б вона віддала йому гроші, остання повідомила, що трактор йому не потрібен і гроші не дасть. З цього приводу між ними сталася сварка. Він фізичною розправою їй не погрожував, принизити дочку не хотів та був тверезий. ОСОБА_2 викликала поліцію і він розповів їм, що сталося. При поліцейських остання пообіцяла дати йому гроші на запчастину. Однак коли поліція поїхала, вона йому грошей не дала і між ними знову виникла на цьому ґрунті сварка, у зв`язку з чим донька знову викликала поліцію. Алкогольних напоїв не вживав, оскільки страждає сахарних діабетом. Нецензурною лайкою на дочку не виражався, а лише назвав її свинею через те, що вона забрала його пенсію.

Потерпіла ОСОБА_2 відмовилася з`явитися до суду для надання відповідних пояснень, про що повідомив представник відділу поліцейської діяльності №1 (м. Буринь) Конотопського РВП Мороз О.І..

Вислухавши доводи ОСОБА_1 , дослідивши надані докази та давши їм оцінку, приходжу до наступних висновків.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7.12.2017 року № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи ( п.14 ст.1 цього Закону).

Як встановлено в судовому засіданні, 05.06.2021 року між ОСОБА_1 та його дочкою ОСОБА_2 , двічі за день, виникла обопільна сварка з побутових питань. Належних та допустимих доказів того, що саме останній своїми одноособовими, умисними діями впливав на психіку ОСОБА_2 , і що від цих дій була завдана чи могла бути завдана шкода її фізичному чи психічному здоров`ю, матеріали справи не містять.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, у зв`язку з чим суддя не спроможний перевірити достовірність її письмових пояснень, які були надані нею працівникам поліції відносно наведених вище подій (а.с. 5,7).

Між тим, пояснення останньої, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, які були покладені в основу для складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суддя оцінює критично, оскільки ці обставини не визнаються самим ОСОБА_1 та не підтверджені іншими доказами.

У свою чергу, це породжує обґрунтовані сумніви у дійсних причинах виникнення конфлікту між нею та батьком і підставах звернення до правоохоронних органів із відповідними заявами (а.с.3,4-6).

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Предмет судового розгляду обмежений даними, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть, а суд неуповноважений самостійно збирати докази, порушуючи загальний принцип диспозитивності судового процесу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Згідно рішення ЄСПЛ в справі «Буткевич проти Росії», - судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення не може вважатись справедливим, якщо ґрунтуватиметься на неперевірених доказах, вироблених офіцерами поліції що знаходились у витоків процесу і належать до органу влади який зініціював провадження у справі про адміністративне правопорушення; мають бути фактори-противаги, достатні з урахуванням контексту справи про адміністративне правопорушення ([Butkevych v. Russia App no 5865/07 (ECtHR, 13 February 2018) §101].

Оцінюючи зазначені обставини в їх сукупності, вважаю, що беззаперечних доказів вчинення правопорушення ОСОБА_1 за вищевказаних обставин матеріали справи не містять.

Тобто, суддя дійшов висновку, що у ході провадження у цій справі не доведено наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 статті 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і порядку, встановлених законом.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із змісту ст.8 Конституції України щодо визначення і дії в Україні верховенства права, положення ст.62 цього Закону розповсюджуються і на обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247,283-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.М.Куцан