Провадження № 33/4820/302/21
Справа № 671/157/21 Головуюча в 1-й інстанції Ніколова С. В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., захисника Ясниської О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з апеляційною скаргою захисника Ясниської О.М., в інтересах ОСОБА_1 на постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 02 березня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.00 коп.

За постановою суду, 20 січня 2021 року о 22 годині 37 хвилин по вул. Незалежності, 104, в м. Волочиськ Хмельницької області ОСОБА_1 керував автомобілем Mazda 323F номерний знак НОМЕР_1 , маючи ознаки наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, тремтіння рук, зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість, підвищена жвавість), а після зупинення транспортного засобу, від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Ясниська О.М., в інтересах ОСОБА_1 , просить поновити стор на апеляційне оскарження, а постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Вказує, що повний текст оскаржуваної постанови складено 09.03.2021 року, ОСОБА_1 отримано лише 22.03.2021 року, а тому строк пропущено з поважних та незалежних причин. Зазначає, що всупереч вимогам ст. 266 КУпАП в матеріалах справи відсутні технічні відеозаписи, а також пояснення свідків в яких би зазначалось про те, що ОСОБА_2 поліцейський пропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а той від такого відмовився. В матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на проведення огляду. Крім того, на думку захисника, станом на момент вчинення діяння, тобто з 01 липня 2020 року, ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачала настання адміністративної відповідальності у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, у зв`язку з декриміналізацією цих дій. Тобто, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, який би узгоджувався із диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що суд першої інстанції допустив неповноту розгляду справи та порушення принципу безпосередності дослідження доказів судом. ОСОБА_1 від сплати судового збору звільнений на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника Ясниської О.М., на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подана, після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявила клопотання про поновлення цього строку, а також у поновлені строку відмовлено.

Як убачається з матеріалів, розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, повний текст оскаржуваного рішення отримано лише 22.03.2021 року. Матеріали справи не містять даних про направлення ОСОБА_1 копії постанови, а тому захисник не зміг своєчасно підготувати і подати апеляційну скаргу з поважних та незалежних від нього причин.

За таких обставин, приходжу до висновку, що цей строк слід поновити.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен, на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про доведення вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоєнні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП .

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 486941 від 20 січня 2021 року вбачається, що 20.01.2021 року о 22 годині 37 хвилин по вул. Незалежності, 104, в м. Волочиськ Хмельницької області ОСОБА_1 керував автомобілем Mazda 323F номерний знак НОМЕР_1 , маючи ознаки наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, тремтіння рук, зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість, підвищена жвавість). Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків (а.с.1).

З пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слідує, що вони були запрошені працівниками поліції, в якості свідків, та були очевидцями того, як поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти освідування на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1, в с. Скаржинці Ярмолинецького району Хмельницької області, на що, останній, відмовився (а.с. 2,3).

З переглянутого апеляційним судом відеозапису видно, що працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що його автомобіль на іноземній реєстрації. Поліцейським було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що він погоджується. Проте згодом, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, від такого огляду відмовляється. З цього відеозапису слідує, що поліцейський вказує на наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, останній, ніяких заперечень з приводу не вживання наркотичних засобів не висловлював.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність технічних відеозаписів та пояснень свідків.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Також, в судовому засіданні апеляційної інстанції захисник зазначила, що на даний момент КУпАП не встановлює відповідальності за керування транспортними засобами у стані сп`яніння чи відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, однак, така позиція є помилковою з наступних підстав.

Так, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, положеннями КУпАП було передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Після набрання чинності вказаного закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, виключено з ч. 1ст. 130 КУпАП та закріплено уст. 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130КУпАПвиключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак адміністративна відповідальність за ці дії відновлена з 03 липня 2020 року; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак з 03 липня 2020 року відбулася декриміналізація цих дій.

Тому, з 3 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано фактичні обставини справи, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є безпідставними, оскільки таке направлення видається, якщо особа погоджується проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, однак, у даному випадку, ОСОБА_1 від такого огляду відмовився в присутності двох свідків.

Посилання сторони захисту на інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки подія та склад, вчиненого ним адміністративного правопорушення знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Клопотання захисника Ясниської О.М. задовольнити.

Поновити захиснику Ясниській О.М. строк на апеляційне оскарження постанови Волочиського районного суду Хмельницької області від 02 березня 2021 року.

Постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 02 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Ясниської О.М. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша