Справа № 331/2198/21
Провадження № 3/331/975/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Гнатик Г.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, працевлаштованого на посаді бармена «KUKURUZA Бар», сімейний стан неодружений, осіб на утриманні не має, який має середню освіту, державна реєстрація місця проживання якого та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 08 березня 2021 року, о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи у м. Запоріжжя, пр-кт Соборний, 92, а сааме у приміщенні «KUKURUZA Бар», здійснюючи господарську діяльність, проводив дискотеку, чим порушив вимоги п.п. 9 п. 3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року зі змінами, внесеними Постановою КМУ №104 від 17.02.2021 року.

Дії особи кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Присутній в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, оскільки він працює на посаді бармена «KUKURUZA Бар» та до його посадових обов`язків, згідно інструкції не входить: «проведення дискотек» або контроль за забороною такого проведення. Крім того 08.03.2021 року о 22 годині 30 хвилин у ресторані «KUKURUZA Бар» ніяких дискотек не проводилось, а були присутні відвідувачі та грала фонова музика. Просив закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що ставиться у вину ОСОБА_1 , передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Вказана норма Кодексу України про адміністративні правопорушення є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Згідно ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

Зі змісту протоколу серії ВАБ № 026956 від 08.03.2021 року, у приміщенні «KUKURUZA Бар», ОСОБА_1 , здійснюючи господарську діяльність, проводив дискотеку, чим порушив вимоги п.п. 9 п. 3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року зі змінами, внесеними Постановою КМУ №104 від 17.02.2021 року.

Згідно п.п. 9 п. 3 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється проведення дискотек, робота розважальних закладів (нічних клубів), діяльність закладів громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо) з організацією дозвілля, у тому числі проведення святкових заходів, банкетів, майстер-класів, публічних подій тощо.

Тобто, вказана норма Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020, свідчить про те, що відповідальність за порушення вимог щодо заборони та обмежень роботи суб`єктів господарювання, які приймають відвідувачів, може нести виключно суб`єкт господарювання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

В судовому засіданні досліджено матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 026959 від 08.03.2021 року; рапорт Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області від 08.03.2021 року, письмові пояснення ОСОБА_1 , від 08 березня 2021 року, рапорт дільничного офіцеру поліції сектору превенції Відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, старшого лейтенанта поліції О.Пудова, фотографію з місця події, надану в судовому засіданні копію трудового договору № 5 від 27.01.2021 року між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю.

Інших доказів матеріали справи не містять.

При цьому, встановлено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не здійснює господарську діяльність та не зареєстрована відповідно до закону як фізична особа-підприємець, а відповідно до трудового договору № 5 від 27.01.2021 року працює барменом у ФОП ОСОБА_2 , тобто є найманим працівником.

Таким чином, адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 не містить відомостей та належних доказів того, що останній є суб`єктом господарювання, а тому в розумінні ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не є суб`єктом вказаного правопорушення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи викладені в протоколі обставини, докази додані до протоколу, суд вважає необхідним провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 279, 280, 283, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Г.В. Гнатик