ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/7396/20 Головуючий в 1 інст. Коломаренко К.А.
Провадження №33/807/276/21 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Кваснюк-Сандак І.А. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього адвоката Кваснюк-Сандак І.А. на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12 березня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 454,00 грн.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 14 грудня 2020 о 18-10 годині в м.Запоріжжі по вул.Лобановського,12 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz GLE-250», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Кваснюк-Сандак І.А. просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні посилається на такі докази: рапорт працівника поліції Заворотнього В., рапорт працівника поліції Власенко П.О. та письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозапис.

На думку апелянта, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, а письмові пояснення двох свідків слід розцінювати критично, оскільки суд двічі викликав їх до судового засідання і жодного разу ніхто з них не з`явився, так як вказані особи у судовому засіданні не допитувались та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень.

Щодо відеозапису з нагрудної камери патрульних поліцейських сторона захисту зазначає, що такий доказ не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови. На вказан6ому відео взагалі не видно свідків чи інших осіб, тільки одні поліцейські та ОСОБА_1 . Відеозапис є неякісним, взагалі не видно подій, які відбуваються на відео, чутно тільки голоси і неможливо оцінити обстановку та правомірність дій патрульних поліцейських, які стверджують, що ОСОБА_1 поводив себе агресивно, що стало підставою для застосування до нього кайданок. Відеозаписи перериваються, не мають чіткого зображення та взагалі не фіксують свідків, які підписали протокол та надали пояснення до нього. Також на відеозапису не зафіксовано і процедуру встановлення особи свідків.

Отже, посилання суду першої інстанції, як на доказ того, що ОСОБА_1 перебував у авто на водійському сидінні із включеним двигуном, ніяким чином не доводить, що він керував авто та авто знаходилось у русі. Навпаки із відео вбачається, що ОСОБА_1 перебував у авто, яке не рухалось, одразу зазначив, що зловживав в той день алкогольними напоями, однак також повідомив, що його авто керувала інша особа, яка його залишила саме там, де його знайшли патрульні. Тим більше, що подія сталася 14 грудня, тобто узимку і двигун машини працював щоб обігріти салон.

Крім того, захисник зазначає, що оскільки патрульними поліцейськими було виявлено автомобіль, що припаркований до обочини, тобто патрульними не зафіксовано порушення Правил дорожнього руху, як то керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, то вимога поліцейських надати посвідчення водія та документи на автомобіль була незаконною і не створювала обов`язку їй підкоритися, а відповідно, і дії, спрямовані на ухилення від виконання такої незаконної вимоги, не можуть розцінюватися як опір.

Оскільки поліцейськими не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними.

Водія не відстороняли від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейських з процедурою оформлення матеріалів за ст.130 КУпАП.

Акт огляду на стан сп`яніння, що міститься в матеріалах справи, складений візуально двома різними посадовими особами (різні почерки) із застосуванням різного кольору кулькових ручок, що дає підставу вважати, що свідків не було під час складання цього акту та самих матеріалів адміністративного правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена даними, що містяться: у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18№360069 від 14 грудня 2020 року, згідно з яким, ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом «Mercedes-Benz GLE-250», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. На пропозицію поліцейських від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням спеціального засобу «Alkotest Drager 6820» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків; зі змістом протоколу ознайомлений, відмовився від отримання копії протоколу та підпису, будь-яких зауважень чи клопотань не заявляв; актом огляду; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14 грудня 2020 року в КНП «ОКЗНПД» ЗОР; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 14 грудня 2020 року, відповідно до яких 14 грудня 2020 року о 18 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем Рено, прямуючи по вул.Богдана Хмельницького в бік Греблі в районі перетину з вул.Добролюбова, свідки помітили автомобіль Мерседес НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку, неодноразово виїжджав на смугу зустрічного руху, створював аварійні ситуації. Після автомобіль мало не збив пішоходів, повернув на вул.Лобановського та зупинився біля будинку 12 і ввімкнув аварійні вогні. Коли вони підійшли до автомобіля Mercedes-Benz GLE-250, звернули увагу на те, що водій заснув за кермом, в машині перебував один. Свідки зателефонували до служби 102, викликали патруль поліції. Після приїзду патрульної поліції, співробітники поліції постукали у вікно, водій Мерседеса прокинувся та, відчинивши двері, мало не випав з автомобіля, після чого почав «кидатися» на співробітників поліції. В присутності співробітників поліції водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та у медичному закладі; DVD-диском з відеозаписом.

Вказані докази узгоджуються з відомостями:

з рапорту працівника поліції Заворотнього В., в якому зафіксовано, що 14 грудня 2020 року під час несення служби з охорони порядку у Дніпровському районі міста Запоріжжя екіпажем Драгун ТЗ отримано виклик на службовий планшет «порушення ПДР» о 18 годині 21 хвилині по вул.Лобановського, 14. Повідомив працівник «Охорона Холдинг», що авто Мерседес Джип чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 порушує ПДР (в алкогольному сп`янінні). Прибувши за адресою виклику, було виявлено вищевказане авто, заявника, який прямо вказав на автомобіль НОМЕР_1 , в якому сидів водій за кермом, громадянин на вигляд 50 років, знаходився в авто сам та був у непритомному стані, авто стояло з увімкненим двигуном. Після того, як працівники поліції постукали у двері, водій прокинувся та відчинив двері авто. Співробітники поліції відчули різкий запах алкоголю та побачили на пасажирському сидінні відкриту пляшку алкогольного напою. Під час спілкування з громадянином останньому було пояснено суть звернення, посаду, звання та прізвища, ім`я по-батькові працівників, які з ним спілкуються. В ході спілкування громадянин назвався ОСОБА_1 та пояснив, що авто належить йому. Під час спілкування у ОСОБА_1 були помічені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах з порожнини рота, млява мова, нестійка хода, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. На вимогу працівників поліції пред`явити документи, а саме посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, водій відмовився пред`явити, почав агресивно себе поводити та намагався втекти з місця події неодноразово. Громадянину ОСОБА_1 було повідомлено, що він тимчасово обмежений у пересуванні на підставі ст.31 п.6 Закону України «Про Національну поліцію» та було попереджено неодноразово, що до нього будуть застосовані заходи фізичного впливу та спецзасоби, якщо він не заспокоїться, на що ОСОБА_1 агресивно себе поводив, погрожував працівникам поліції, нецензурно висловлювався у бік людей та поліцейських, не реагував на законні вимоги поліцейських. До ОСОБА_1 було застосовано фізичну силу, а саме загин руки за спину та спецзасіб - кайданки на підставі ст.44,45 Закону України «Про Національну поліцію», але водій надалі агресивно себе поводив. На місце події було викликано через диспетчера екіпаж Драгун 103 для складання адміністративних матеріалів. По прибуттю екіпажу 103 ОСОБА_1 продовжував агресивно себе поводити, висловлюватись нецензурно у бік працівників поліції та погрожувати. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та в спеціалізованому медичному закладі лікарем-наркологом, на що ОСОБА_1 відмовився. Подію було зафіксовано на боді камеру АР00029. Складанням адміністративних матеріалів займався екіпаж 103. В ході складання матеріалів ОСОБА_1 заспокоївся та припинив порушувати громадський порядок та було прийнято рішення зняти кайданки;

з рапорту працівника поліції Власенка П. про те, що під час несення служби 14 грудня 2020 року в складі автопатруля а/п 103 на службовий планшет приблизно о 18:30 годині отримали повідомлення про порушення ПДР (ЄО35971) «водій керує транспортним засобом в алкогольному стані». Прибувши на місце виклику, а саме вул.Лобановського,12 співробітниками поліції було виявлено екіпаж Т-3, який також отримав цей виклик та першим прибув за адресою, що підтверджується відповідним рапортом. Також було виявлено автомобіль Мерседес НОМЕР_1 , а поряд з ним водія - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода та порушення мови, який поводив себе агресивно щодо працівників поліції. На місці зупинки транспортного засобу водій відмовився проходити відповідно до п.п.2.5 ПДР огляд на стан сп`яніння, також відмовився від огляду в медичному закладі. На водія ОСОБА_1 був складений протокол ДПР18№360069 за ч.1 ст.130 КУпАП та постанову ПРР ЕАН №3555821 за ч.1 ст.126 КУпАП. Зібрано матеріали справи. Водій відмовився отримувати протокол на місці та відмовився від підписів у присутності двох свідків.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Додаткові докази, досліджені при апеляційному розгляді, правильності цих висновків не спростовують.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 зазначив, що транспортним засобом він не керував, за кермом була його дружина. У них виник конфлікт, вони зупинились та він хотів викликати таксі. Підійшли поліцейські, сказали пройти огляд на стан сп`яніння, він відмовився, на нього надягли кайданки та вивернули кишені. Свідків та понятих не було. Він просив поліцейських до нього погано не ставитись.

За клопотанням сторони захисту у судовому засіданні суду апеляційної інстанції допитано свідка ОСОБА_5 , яка зазначила, що 14 грудня 2020 року вона приїхала на роботу, де побачила свого чоловіка ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Розуміючи, що в такому стані йому неможливо було керувати автомобілем, вона вирішила довезти його до дому. Вона побачила, що ОСОБА_5 взяв пляшку рому та на цьому ґрунті у них виник конфлікт. Вона заглушила автомобіль, забрала ключі та пішла. Що відбувалось далі, вона не знає. Де саме вона зупинила машину та як називається вулиця, також не знає. Це між стадіоном та КЗ ім.Глинки. Чоловік потім їй зателефонував. Коли вона везла чоловіка, то правила дорожнього руху не порушувала. Можливо, ОСОБА_1 смикав за кермо. Чоловіка вона побачила наступного дня. Він показував сліди від кайданків.

До вказаних показань ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_5 суд апеляційної інстанції ставиться критично, оскільки ці показання суперечать сукупності інших доказів, вказаних вище, в т.ч. поясненням свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_2 . В свою чергу, сама свідок ОСОБА_5 , з огляду на її сімейні стосунки із ОСОБА_1 , є особою, зацікавленою у сприятливому для останнього вирішенні справи.

Те, що при розгляді справи судом першої інстанції не заслухані свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , не завадило суду повно і всебічно з`ясувати обставини справи та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Ставити під сумнів достовірність письмових пояснень свідків жодних підстав немає, оскільки ці пояснення узгоджуються з іншими доказами, на які послався суд, в т.ч. з відеозаписом.

Те, що до протоколу долучено фрагменти відеозапису, а не безперервний відеозапис процесу оформлення адміністративного матеріалу, жодним чином не вказує на неправильність висновків суду, оскільки ніким не спростовано та не заперечується той факт, що події, які зафіксовані на наданих фрагментах запису, відбувалися в дійсності. В протоколі та у вищевказаному рапорті поліцейського Заворотнього В. зазначені відомості про технічний прилад, за допомогою якого здійснювався відеозапис.

При апеляційному розгляді встановлено, що відеозапис дійсно неякісний, але добре чутно все, що відбувалось, в т.ч. з мови ОСОБА_1 вбачається, що він мав ознаки сп`яніння, поводився неадекватно, не виконував законні вимоги поліцейських, намагався залишити місце події, через що до нього застосовані спеціальні засоби. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 не вказував на те, що його дружина була за кермом, зазначав, що він гуляв та випив пива.

Доводи апелянта про те, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, є безпідставними, оскільки вина ОСОБА_1 підтверджується перш за все вищевказаними відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, актом огляду, направленням на огляд ОСОБА_1 , письмовими поясненнями свідків та відеозаписом.

В свою чергу, рапорти працівників поліції цим доказам не суперечать та узгоджуються з ними.

Твердження сторони захисту про те, що в справі відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, є непереконливими та спростовуються вищевказаними доказами, в т.ч. поясненнями свідків.

Те, що безпосередньо поліцейські не бачили як ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не свідчить про безпідставність притягнення останнього до адміністративної відповідальності та пояснюється тим, що згідно з матеріалами справи, поліцейські приїхали на місце події за викликом вже після того, як ОСОБА_1 зупинив транспортний засіб.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу

Клопотань про дослідження інших доказів, в т.ч. про допит свідків, письмові пояснення яких містяться в матеріалах справи, при апеляційному розгляді сторона захисту не заявляла.

Доводи зазначені в апеляційній скарзі про те, що поліцейськими не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, є безпідставними, спростовуються відеозаписом, довідкою про правопорушення на транспортні щодо ОСОБА_1 , згідно з якою на останнього накладено в зазначений день стягнення у виді штрафу за правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, що узгоджується з вищевказаним рапортом поліцейського Власенка П.

Твердження захисника про те, що водія не відстороняли від керування транспортним засобом, жодним чином правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, більш того, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що після оформлення протоколу та інших матеріалів ОСОБА_1 дозволено керувати автомобілем.

Те, що Акт огляду заповнений різними почерками, зокрема запис про посадову особу, якою складено цей Акт, здійснені іншим почерком та іншого кольору пастою, не є істотним недоліком та само по собі не свідчить про недостовірність цього доказу, як про це зазначає апелянт. У вказаному акті містяться підписи як свідків так і інспектора поліції Власенка П.О. , яким складено вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення.

Зазначений акт огляду в цілому складений із дотриманням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 з боку поліцейських було необ`єктивне ставлення.

Також немає в матеріалах справи відомостей про те, що ОСОБА_1 звертався з будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кваснюк - Сандак І.А. залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12 березня 2021 року стосовно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 334/7396/20