Номер провадження: 33/813/1108/21
Номер справи місцевого суду: 523/4888/21
Головуючий у першій інстанції Лупенко А.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2021 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 27 травня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 27 травня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 10200 гривень з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір в розмірі 454 грн в дохід держави.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №065478, 13.03.2021 року о 20 годині 20 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Cefiro» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія на місці зупинки у встановленому законом порядку за допомогою приладу Alcotest Drager 7510 в присутності двох свідків. Проба позитивна та складає 1,20 проміле, чим порушив п. 2.9а «Правил дорожнього руху України», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що матеріали справи не містять доказів про належне сповіщення про розгляд справи. За вказаних у протоколі обставин ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, однак не перебував у стані алкогольного чи іншого сп`яніння. Після зупинки працівникам поліції ОСОБА_1 пояснив, що випив пляшку безалкогольного пива. З результатами проведеного тесту ОСОБА_1 був незгодний, про що заявив працівникам поліції, утім йому в доступній та зрозумілій формі не роз`яснили, що у випадку незгоди з результатами тесту він має право пройти медичний огляд у відповідному медичному закладі та не зазначили порядок проведення такого огляду і назву медичного закладу. Про порушення його прав та незгоду із діями працівників поліції і результатами тесту він письмово зазначив у протоколі. За таких обставин роздруківка приладу «Drager Alcotest 7510» не може вважатися допустимим доказом по справі. Відеозапис поданий поліцією на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення не містить відомостей про здійснення відеозйомки, посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, а долучені до протоколу в подальшому цифрові носії не упаковані належним чином і не підписані, а тому є підстави вважати їх походження невідомим. Крім цього, в постанові від 27.05.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд посилається як на доказ його винуватості на письмові пояснення свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які в судове засідання також не викликалися та не допитувалися безпосередньо в суді, не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

За змістом ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а згідно з ч. 1 ст. 7 цього ж Кодексу, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративного правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова суду повинна бути законною і обґрунтованою.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 є обґрунтованими, однак таке не вплинуло на правильність ухваленого судового рішення.

Дотримання прав, передбачених ст. 268 КУпАП забезпечено шляхом виклику ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції, він брав участь в розгляді справи, особисто надав пояснення. Подавши апеляційну скаргу, ОСОБА_1 отримав можливість довести відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, проте доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції не надав.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог п.п.2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Обґрунтовуючи висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції в оскаржуваній постанові послався як на докази протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №065478 від 13.03.2021, яким зафіксовано дату, час, місце вчинення правопорушення, транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 ; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Огляд проведено за допомогою приладу "Drager Alcotest 7510", результат якого показав 1,20 ‰, з результатом дослідження ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його підписом у відповідній графі акту; чеком тесту приладу «Alcotest 7510» від 13.03.2021, згідно якого наявність алкоголю в крові, вирахувана з концентрації алкоголю у видихуваному повітрі складає 1,20 ‰ (проміле); відеозаписом з відеореєстратора та нагрудної камери поліцейського.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом і детально викладені у постанові.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд водія проводився у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. У вказаному акті зазначено, що ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння згодний, що засвідчено його підписом. Пари цьому в протоколі адміністративного правопорушення ОСОБА_1 в графі пояснень вказав, про свою незгоду саме з протоколом, так як не було роз`яснено права, на які він має орієнтуватись, але не з результатом огляду.

В матеріалах справи наявне також видане працівником поліції направлення на огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

Доводи апелянта про те, що йому не були роз`яснені його права суд відхиляє з тих мотивів, що згідно відомостей протоколу про адміністративне правопорушення, громадянину ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 13.04.2021 у Суворовському районному суді м. Одеси, що останній засвідчив своїм підписом у протоколі про адміністративне порушення.

Щодо інших доводів скарги, то у протоколі про адміністративне правопорушення дійсно не зазначено, який саме приладом здійснювалася відеофіксація обставин складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, однак з огляду на інші докази, які виключають жодний сумнів у наявності в діях складу адміністративного правопорушення, такий недолік не впливає на правильність висновків суду.

Крім того, апелянтом змістовно не аргументовано, яким чином відсутність даних про технічні засоби відео фіксації впливають на суть виниклих правовідносин при не спростуванні факту перебування у стані сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Посилання апелянта на те, що судом свідки не допитувалися безпосередньо, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки положеннями ст.251 КУпАП не визначено, що доказами можуть бути лише усні пояснення свідків, що надані в судовому засіданні. Письмові пояснення свідків повністю узгоджуються із вказаним відеозаписом.

Отже, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Визначаючи адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни не встановлено.

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, постанова підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 27 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду Є.С. Сєвєрова