Провадження № 3/161/6311/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 року м. Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Пахолюк А.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює,

-за ч. 1 ст. 44-3, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №217279, 11.11.2021 року близько 22 год. 17 хв. ОСОБА_1 перебував на вулиці біля будинку №1 по вул. Гетьмана Сагайдачного в м. Луцьку, без документів, які посвідчують особу, соціальний статус та громадянство, чим порушив вимоги п.2 ч.2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року.

Крім того, 11.11.2021 року близько 22 год. 17 хв. ОСОБА_1 на вулиці біля будинку №1 по вул. Гетьмана Сагайдачного в м. Луцьку, вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського взводу №1 роти №2 БУПП у Волинській області ДПП рядового поліції Романюка Т.С. при виконанні ним службових обов`язків в охороні громадського порядку, а саме відмовився від проведення перевірки, чим ст. 34 ЗУ «Про Національну поліцію».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 44-3 визнав повністю, суду пояснив, що дійсно 11.11.2021 року знаходився в дворі будинку без документів, що посвідчують особу, щиро розкаявся у вчиненому, суду пообіцяв, що на майбутнє подібні ситуації не повторяться, однак, щодо правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП категорично заперечив, пояснивши тим, що жодних протиправних дій він не вчиняв.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, повністю доведена в суді і підтверджується його власними поясненнями, протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 217279 від 11 листопада 2021 року, рапортом.

Таким чином, дослідженими у суді належними і допустимими доказами, повністю підтверджується той факт, що ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Отже, враховуючи особу правопорушника, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, щире каяття особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, невеликий дохід, інші обставини справи, суд приходить до висновку, що дане правопорушення є малозначним, оскільки ним не завдано шкоди суспільним інтересам, правам та свободам інших осіб, застосовуючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., це створить для ОСОБА_1 значно тяжке фінансове становище, а тому необхідно застосувати ст. 22 КУпАП та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Що стосується адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП, яке інкримінується ОСОБА_1 , суд приходить до наступного.

Так, диспозицією ст. 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Однак, всупереч вимог ст. 251 КУпАП, посадовою особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення не надано жодних доказів того, якими активними умисними діями ОСОБА_1 чинив злісну непокору, яка виразилася у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ними службових обов`язків.

Вказана обставина також не вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з місця події.

Дії ж вчинені ОСОБА_1 , які відображені у протоколі, можуть містити ознаки іншого адміністративного правопорушення, однак не вчинення злісної непокори.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин суд вважає, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 22, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП звільнити останнього від адміністративної відповідальності у зв?язку з малозначністю вчиненого правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк