ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/480/21 Справа № 697/1847/21 Категорія: ч.1 ст.130, ст.124, ч.1 ст.139 КУпАПГоловуючий у І інстанції Скирда Б. К. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Бовшика М.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - Бовшика М.Ю. на постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19 жовтня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ч.1 ст.139 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Справи № 697/1847/21, № 697/1848/21 та № 697/1849/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.124, ч.1 ст.139 КУпАП об`єднано, присвоєно справі № 697/1847/21.

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ч.1 ст.139 КУпАП та у відповідності до ч.2 ст.36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Як встановлено судом першої інстанції, 09.09.2021 о 23 год. 30 хв. на автомобільній дорозі Кременець - Біла Церква - Канів - Софіївка 519 км.+200 м гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом GREAT WALL, д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія в установленому законом порядку за допомогою Драгера (тест № 2808), чим порушив вимоги п.2.9. а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 155834 від 10.09.2021.

Крім того, 09.09.2021 о 23 год. 30 хв. на автомобільній дорозі НО2 519 км +200 м, гр. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом GREAT WALL, д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням та здійснив з`їзд в кювет та транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 493236 від 10.09.2021.

Також, ОСОБА_1 на автомобільній дорозі Кременець - Біла Церква - Канів - Софіївка 519 км+200 м, керуючи транспортним засобом GREAT WALL, д.н.з. НОМЕР_2 , діючи з порушенням вимог п.12.1. Правил дорожнього руху, здійснив виїзд за межі проїжджої частини та скоїв наїзд на дорожній знак 1.4.2., чим порушив Закон України «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч.1 ст.139 КУпАП, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 155835 від 10.09.2021.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, захисник ОСОБА_1 - Бовшик М.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19 жовтня 2021 року, а провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі посилається на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення ААБ № 155834 вказані свідки: ОСОБА_2 , проживаючий в АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , проживаючий в АДРЕСА_3 . Однак згідно довідки с/р Бобрицької ОТГ такої особи в с.Бобриця не існує, а на місці події осіб, зазначених в адміністративних матеріалах не було.

Зазначає, що подія, де ОСОБА_1 був пасажиром, сталася на а/д Кременець - Біла Церква - Канів - Софіївка 519 км+200 м, а протокол складався у відділку поліції, що є грубим порушенням п.6 Розділу І Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де зазначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу. Тоді як транспортний засіб ніхто не зупиняв, а ОСОБА_1 та водію ОСОБА_4 не пропонувалося проходження на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6810, а якщо б припустити, що ОСОБА_1 і проходив освідування на стан сп`яніння, то матеріалами не встановлено, що він керував вказаним автомобілем. Відсутні пояснення свідків, очевидців ДТП, а також рапорту осіб, що прибули на пригоду. ОСОБА_1 в жодних матеріалах не підписувався, в протоколі відсутній його підпис, його особа не встановлювалася, оскільки в протоколі зазначено, що особу встановлено ІПС АРМОР, така процедура встановлення особи не визначена, тоді як по приїзду поліцейського було вказано, що керував ОСОБА_4 .

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 493236 від 10.09.2021 не можна вважати належним та допустимим доказом, зокрема, при його складанні особа не встановлювалася. Свідки чи поняті взагалі не зазначені та який також складався за адресою відділку поліції, в якому немає підпису ОСОБА_1 та факту доставлення його до відділку поліції. Крім того, в даному протоколі зазначено, що до нього додаються пояснення особи на окремому аркуші, але при ознайомленні з матеріалами, пояснень не виявлено.

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення ААБ № 155835 від 10.09.2021, то він також не може вважатися належним та допустимим доказом, зокрема, при його складанні особа не встановлювалася. Свідки чи поняті не зазначені та який також складався за адресою відділку поліції, в якому немає підпису ОСОБА_1 та факту доставлення його до відділку поліції.

Щодо результатів тесту на встановлення вмісту алкоголю у крові від 10.09.2021, апелянт зазначає, що даний доказ немає ніякого відношення до матеріалів даної справи, так як у верхній частині квитанції тесту не зазначено до якого протоколу він додається, а місце проведення тесту не співпадає з даними зазначеними в схемі ДТП та адміністративних матеріалах, так як не вказано «+200м», підпис ОСОБА_1 даному протоколі відсутній.

Одночасно зазначає, що в схемі ДТП незазначені відомості, передбачені Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, а тому вона не може бути доказом у справі в розумінні ст.251 КУпАП. Тоді як з рапорту поліцейського не можливо встановити хто керував транспортним засобом.

Що ж стосується акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, то ОСОБА_1 підпису в ньому не ставив, а підпис, що стоїть навпроти прізвища ОСОБА_1 , якщо оглянути дану справу можливо однією і тією ж особою, що ставила підпис напроти прізвища ОСОБА_2 , а в самому акті напроти прізвища останнього підпис виконано іншою особою. На думку апелянта є ознаки підробки. Прізвище в даному акті вказано невірно, а саме, з буквою «і».

В апеляційній скарзі апелянт також посилається на те, що у судовому засіданні допитувався свідок ОСОБА_4 , який пояснив, що він керував автомобілем і після ДТП до якого він причетний, залишив автомобіль та попутним автомобілем поїхав додому, про що свідчить розписка та присяга.

Такий документ, як прохання до суду про відмову в допиті свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то його ОСОБА_1 не виготовляв, на адресу суду не направляв, а підпис виконано не ним, а якщо і підпис є, то лише схожий на його підпис.

Звертає увагу суду, що відеофіксація в матеріалах справи відсутня.

Вважає, що наявні у матеріалах справи докази як кожен окремо, так і разом, не доводять вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, тому що окрім доведення знаходження водія в стані алкогольного сп`яніння, на поліцейського покладається обов`язок щодо самого факту керування водієм транспортним засобом.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думки ОСОБА_1 та його захисника Бовшика М.Ю., які були присутні в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Канівським міськрайонним судом Черкаської області про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ч.1 ст.139 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію адвоката Бовшика М.Ю. про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбаченихо ч.1 ст.130, ст.124, ч.1 ст.139 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 155834 від 10.09.2021, складеного інспектором СРПП ВП №1 ГРУП Гончаренком С.М. про те, що ОСОБА_1 09.09.2021 о 23 год. 30 хв. на а/д Кременець - Біла Церква - Канів - Софіївка 519 км.+200 м керував транспортним засобом GREAT WALL, д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія в установленому законом порядку за допомогою Драгера (тест № 2808), чим порушив вимоги п.2.9. а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 493236 від 10.09.2021, складеного інспектором СРПП ВП №1 ГРУП ГУНП в Черкаській області Цимбал І.І. про те, що ОСОБА_1 09.09.2021 о 23 год. 30 хв. на а/д Н02 519 км +200 м керуючи транспортним засобом GREAT WALL, д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням та здійснив з`їзд в кювет, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП;

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 155835 від 10.09.2021, складеного інспектором СРПП ВП №1 ГРУП Гончаренком С.М. про те, що ОСОБА_1 на а/д Кременець - Біла Церква - Канів - Софіївка 519 км.+200 м керуючи транспортним засобом GREAT WALL, д.н.з. НОМЕР_2 , діючи з порушенням вимог п.12.1. Правил дорожнього руху, здійснив виїзд за межі проїжджої частини та скоїв наїзд на дорожній знак 1.4.2., чим порушив Закон України «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч.1 ст.139 КУпАП;

- роздруківки з приладу «Драгер» від 10.09.2021, згідно якої результат тесту: 2,34 ‰;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, який проведено за допомогою приладу Alcotest 6810 Drager, тест №2808, результат огляду на стан сп`яніння - позитивний 2,34 ‰, в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- рапорту ВП №1 (м.Канів), згідно якого, 09.09.2021 о 23:42 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 09.09.2021 о 23:41 за адресою: м.Канів, траса Тараса, на повороті в с.Бобриця, неподалік автобусної зупинки лежить перевернуте авто, яке злетіло в кювет. Зі слів заявниці, в даному авто перебуває дві особи, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння;

- схеми місця ДТП від 09.09.2021 о 23:30 год. на а/д Н02 519 км + 200 м, складеної за участі ОСОБА_1 , якою зафіксовано місце ДТП, розташування транспортного засобу GREAT WALL, д.н.з. НОМЕР_2 та локалізацію його пошкоджень.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ч.1 ст.139 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі посилається на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення ААБ № 155834 вказані свідки: ОСОБА_2 , проживаючий в АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , проживаючий в АДРЕСА_3 . Однак згідно довідки с/р Бобрицької ОТГ такої особи в с.Бобриця не існує, а на місці події осіб, зазначених в адміністративних матеріалах не було.

Вважаю зазначені доводи апелянта неспроможними, виходячи з того, що чинне законодавство дає розуміння поняття «місце проживання», під яким слід розуміти адміністративно-територіальну одиницю, на території якої особа проживає строком понад шість місяці на рік (ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»). Від місця проживання законодавець відмежовує «місце перебування», тобто адміністративно-територіальну одиницю, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. А частиною 6 цієї ж статті передбачено, що фізична особа може мати кілька місць проживання.

В свою чергу, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 155834 від 10.09.2021 вбачається, що зазначені в ньому свідки поставили свої підписи в протоколі. Із матеріалів справи вбачається, що ні ОСОБА_1 , ні його захисник Бовшик М.Ю. під час розгляду справи судом першої інстанції не клопотали про виклик вказаних свідків в судове засідання для дачі пояснень. Тоді як із наявних у матеріалах справи письмових доказів вбачається, що вони містять всю необхідну для суду інформацію, яка підлягала встановленню по даній справі.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 був пасажиром, тоді як по приїзду поліцейського було вказано, що керував ОСОБА_4 не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки безпосередньо з наявних у матеріалах справи протоколів про адміністративні правопорушення вбачається, що вони підписані особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, тоді як у них відсутні будь-які пояснення ОСОБА_1 про зазначений факт. Крім того, у даних протоколах відсутні зауваження ОСОБА_1 щодо їх змісту.

Спростовуються матеріалами справи докази апелянта про те, що ОСОБА_1 в жодних матеріалах не підписувався, в протоколі відсутній його підпис, так як наявні протоколи про адміністративні правопорушення свідчать протилежне.

Неприйнятними є доводи захисника Бовшика М.Ю. про те, що особа ОСОБА_1 не встановлювалася, оскільки в протоколі зазначено, що особу встановлено ІПС АРМОР, така процедура встановлення особи не визначена, оскільки є такими, що ґрунтуються на неправильному тлумаченні закону.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб.

Уповноважена особа підрозділу поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинна в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, вжити інших заходів щодо об`єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення. Встановлення винуватців ДТП здійснюється, зокрема, шляхом використання баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, відкритих джерел інформації, надсилання запитів про отримання необхідних фото-та/або відеофіксацій відповідної пригоди, виклику осіб для прибуття до підрозділу або відвідування їх за місцем проживання (перебування), роботи.

Виходячи із зазначеної Інструкції, необґрунтованими є доводи апеляційної скарги, що ДТП сталася на а/д Кременець - Біла Церква - Канів - Софіївка 519 км+200 м, а протокол складався у відділку поліції, оскільки працівникам поліції надано строк для визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. А твердження того, що зазначені дії є грубим порушенням п.6 Розділу І Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де зазначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу є безпідставними, так як працівники поліції, у даному випадку, прибули на місце ДТП, де і виявили водія, в стані алкогольного сп`яніння. Що також вбачається із наявного у матеріалах справи рапорту ВП №1 (м.Канів) Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області (а.с.5), складеного за повідомленням заявника.

З врахуванням наявних у матеріалах справи письмових доказів, безпідставними є доводи апелянта про те, що транспортний засіб ніхто не зупиняв, а ОСОБА_1 не пропонувалося проходження на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6810, а якщо б припустити, що ОСОБА_1 і проходив освідування на стан сп`яніння, то матеріалами не встановлено, що він керував вказаним автомобілем. Відсутні пояснення свідків, очевидців ДТП, а також рапорту осіб, що прибули на пригоду.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб ОСОБА_1 дійсно ніхто не зупиняв, оскільки він злетів в кювет та перевернувся, що вбачається із рапорту ВП №1 (м.Канів) Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

Тоді як проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтверджується наявним у матеріалах справи результатом тесту (а.с.2).

Неспроможними є доводи апелянта щодо результатів тесту на встановлення вмісту алкоголю у крові від 10.09.2021, так як у верхній частині квитанції тесту не зазначено до якого протоколу він додається, оскільки зазначені апелянтом вимоги не передбачені чинним законодавством. Тоді як доводи, що місце проведення тесту не співпадає з даними зазначеними в схемі ДТП та адміністративних матеріалах, так як не вказано «+200м», не впливають на доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, за які він притягнутий до адміністративної відповідальності. А доводи, що підпис ОСОБА_1 даному протоколі відсутній, як вже зазначалося вище, спростовується змістом протоколу про адміністративне правопорушення, в якому стоять підписи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наявних у матеріалах справи письмових доказів, не впливають на доведеність вини ОСОБА_1 , зокрема, у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводи апелянта щодо відсутності його підпису в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та те, що підпис, що стоїть навпроти прізвища ОСОБА_1 , якщо оглянути дану справу можливо однією і тією ж особою, що ставила підпис напроти прізвища ОСОБА_2 , а в самому акті напроти прізвища останнього підпис виконано іншою особою, тоді як прізвище в даному акті вказано невірно, а саме, з буквою «і».

В апеляційній скарзі сторона захисту звертає увагу суду на те, що відеофіксація в матеріалах справи відсутня.

В свою чергу вважаю за необхідне зазначити, що ст.40 ЗУ «Про національну поліцію» працівникам поліції надано право щодо використання технічних засобів.

З врахуванням вищевикладеного, неспроможними є доводи захисника Бовшика М.Ю. про те, що протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 493236 від 10.09.2021 та схему ДТП не можна вважати належними та допустимими доказами, тоді як з рапорту поліцейського не можливо встановити хто керував транспортним засобом, оскільки з даних доводів апелянта вбачається незгода ОСОБА_1 , зокрема, з протоколом про адміністративне правопорушення, який не містить зауважень останнього щодо його змісту.

З аналогічних підстав необхідно відмовити у задоволенні апеляційних вимог захисника ОСОБА_1 - Бовшика М.Ю. про те, що протокол про адміністративне правопорушення ААБ № 155835 від 10.09.2021не може вважатися належним та допустимим доказом.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - Бовшик М.Ю. також посилається на те, що у судовому засіданні допитувався свідок ОСОБА_4 , який пояснив, що він керував автомобілем і після ДТП до якого він причетний, залишив автомобіль та попутним автомобілем поїхав додому, про що свідчить розписка та присяга.

В свою чергу вважаю зазначені доводи апелянта неприйнятними, оскільки зазначений факт керування ОСОБА_4 транспортним засобом не підтверджений будь-якими доказами, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. Тоді як ОСОБА_4 , як свідок, з`явився лише під час розгляду справи судом першої інстанції відносно особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що під час складання протоколів про дані адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , він клопотав з приводу керування транспортним засобом ОСОБА_4 .

Також в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 будучи фактично незгідний з рішенням працівників поліції, які склали відносно нього протоколи про адміністративні правопорушення, звертався до посадової особи з приводу їх неправомірних дій, як того вимагає ст.267 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи апелянта про те, що такий документ, як прохання до суду про відмову в допиті свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то його ОСОБА_1 не виготовляв, на адресу суду не направляв, а підпис виконано не ним, а якщо і підпис є, то лише схожий на його підпис, оскільки в суду не має повноважень на встановлення належності підпису певній особі. На підтвердження даних доводів апелянтом не надано висновку спеціалістів щодо встановлення належності даного підпису.

Враховуючи вищевикладене, неспроможними є доводи сторони захисту про те, що наявні у матеріалах справи докази як кожен окремо, так і разом, не доводять вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, тому що окрім доведення знаходження водія в стані алкогольного сп`яніння, на поліцейського покладається обов`язок щодо самого доведення факту керування водієм транспортним засобом.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами першої і апеляційної інстанції, працівники поліції на лінію 102 були повідомлені про ДТП, яка сталася 09.09.2021 по трасі на поворот в с.Бобрицю, а саме, що неподалік автобусної зупинки лежить перевернуте авто, яке злетіло в кювет.

Будь-які інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б могли об`єктивно спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаних адміністративних правопорушень, суду не надано.

На підставі встановленого в судовому засіданні апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції в повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і дав їм належну оцінку, дійшовши правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ч.1 ст.139 КУпАП.

Враховуючи наведене, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ч.1 ст.139 КУпАП доведена належними доказами, які містяться в матеріалах справи, накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на нього у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34,36 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню та особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

Беручи до уваги викладене апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - Бовшика М.Ю. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19 жовтня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ч.1 ст.139 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Бовшика М.Ю., - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба