Справа № 465/2473/20 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 33/811/1316/20 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 03 липня 2020 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_1 26.04.2020 о 22:10 год. по вул.Куліша, 10, у м.Львові, керував транспортним засобом марки «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, згідно висновку результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.04.2020 №194.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку.

Вважає дану постанову незаконною з наступних доводів та підстав.

Судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а саме: неправильно застосовано норми ч.1 ст.130, ст.251, КУпАП, порушено норми ст.252, ст.268 КУпАП.

Так, частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено склад правопорушення за керування транспортним засобом у стані сп`яніння і за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як видно із фабули правопорушення, викладеної в оскаржуваній постанові, суд наклав на нього адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП виходячи з того, що він вчинив правопорушення у виді саме керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Однак, в подальшому, оцінюючи докази, суд встановив, що ними доведена його вина щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Таким чином фабула правопорушення не відповідає встановленим у справі обставинам.

Оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки вимогам законності вона не відповідає.

Він не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду, про що свідчать повернуті суду листи, з судовими повістками. Таким чином вказівка у постанові про його належне повідомлення не відповідає дійсним обставинам справи.

Про розгляд справи і прийняте рішення дізнався, отримавши копію постанови.

Він не мав змоги взяти участь у змагальних дебатах, і не мав можливості спростувати інкриміноване йому правопорушення надавши суду відповідні докази. Не будучи належно повідомленим про розгляд справи, був позбавлений можливості скористатись наданими йому законом правами, в тому числі, правом на захист своїх інтересів та на отримання юридичної допомоги професійного захисника.

Отже, справу розглянуто з порушенням норм ст.268 КУпАП та ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Апеляційним судом справа неодноразово призначалась до розгляду: 07.10, 06.11, 20.11, 16.12.2020 та 27.01.2021, однак ОСОБА_1 в судові засідання жодного разу не з`явився, та не повідомив суду про причини неявки. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Крім цього, ОСОБА_1 було відомо про те, що відносно нього, було складено протоколи про адміністративні правопорушення та постановлено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він оскаржив таку постанову в апеляційному порядку.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

У зв`язку, з наведеним, відповідно до вимог ст.268 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим провести розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи №465/2473/20 та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП суддя повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові.

Відповідно до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений 26.04.2020 у медичному закладі, згідно висновку лікаря, він перебував клінічно у стані сп`яніння.

Заперечення ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про доведеність вини у скоєному, і апеляційним судом оцінюються як форма захисту.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, висновок суду першої інстанції, про керування ним транспортним засобом марки «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, чим порушено п.2.9 а Правил дорожнього руху України, жодним чином не спростовано.

Відповідно, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП і є безальтернативним.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, при розгляді справи судом першої інстанції, які є підставою для скасування постанови, допущено не було.

Апеляційна скарга також не містить і інших правових підстав для скасування судового рішення. Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст.247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що постанова є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 03 липня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.