ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/1024/21 Номер провадження 33/814/698/21Головуючий у 1-й інстанції Должко С. Р. Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Маліченко В. В., з участю: секретаря судового засідання - Пархоменко Ю. І., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, посвідчення водія НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Зіньківського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2021 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Зіньківського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Судове рішення мотивовано тим, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. В наслідок чого порушив п. 2. 9 «а» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить постанову Зіньківського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2021 року про адміністративне правопорушення відносно нього скасувати та закрити провадження по справі.

З рішенням районного суду не погоджується, так як вважає, що останнє є необґрунтованим та помилковим.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначив, що судом не було всебічно та повно з`ясовано обставини, що підлягають обов`язковому з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та не було надано належної правової оцінки наявним доказам по справі.

Відзначив, що у матеріалах провадження відсутні докази факту керування ним транспортним засобом, та порушено порядок огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння та порядку фіксації відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Заслухавши сторону по справі, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Подія адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та вина особи яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджується дослідженими місцевим судом та наведеними у постанові суду доказами, які були перевірені судом апеляційної інстанції, а саме:

Протоколом про адміністративне правопорушення від 27 червня 2021 року серія ДПР 18 №160346, відповідно до якого 27 червня 2021 о 10 годині 07 хвилин в м. Зіньків, по вул. Сумська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21063» з н.з. « НОМЕР_2 » в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою алкотестера «Драгер» №6810 в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Зазначили, що останній мав ознаки алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей та обличчя, нескладну мову, шатку ходу. Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення п. 2.9 «А» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Було вилучено посвідчення водія НОМЕР_1 від 10 травня 1994 року та надано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_3 та попереджений про заборону керування транспортним засобом.

Результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager до протоколу ДПР 18 № 160346, з якого вбачається, що по вул. Сумська 26 в м. Зіньків, за допомогою Alcotest 6810, прилад № ARCE 0223, принтер ARCC 5360, тест № 703, останнє калібрування 2020.10.01, гр. ОСОБА_1 , 2021.06.27 року о 10 год 52 хв при температурі + 29 ? пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння та його результат становить 0.52% (а. с. - 2).

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу. Згідно акту, огляд було проведено у зв`язку з виявленням ознак: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервонінням очей та обличчя, шатка хода, тремтіння пальців рук за допомогою приладу «Драгер 6810». Результат огляду на стан сп`яніння був позитивний 0.52%, з яким ОСОБА_1 погодився та поставив підпис, в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.-3).

Поясненнями ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 №160346, відповідно з яких вбачається, що він з протоколом про адміністративне правопорушення був ознайомлений та згоден з ним. Вказав, що він їхав додому з магазину (а.с. -1).

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 змінював свої свідчення та згодом, погодився на проходження огляду за допомогою алкотестера драгер. Після продуття приладу, були показники 0.52%.

Поясненнями ОСОБА_3 , в суді першої інстанції, відповідно до яких пояснив, що протягом певного проміжку часу працівники поліцї пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці чи в лікарні. Однак, останній то відмовлявся то погоджувався на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, згодом він погодився на освідування за допомогою алкотестеру Драгер. За результатами проходження огляду за допомогою Драгера, показало що він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Відзначив, що йому дали запакований мундштук для продуття.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі. Згідно постанови на ОСОБА_1 27 червня 2021 року накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн, оскільки останній не користувався пасками безпеки та не увімкнув світлову аварійну сигналізацію в разі вимушеної зупинки поліцейським, чим порушив ПДР п.п. 2.3 «В», 9.9 «В». Порушення ОСОБА_1 визнав, клопотань не мав та копію постанови отримав, про що поставив свій підпис у постанові

Рапортом ст. інспектора СРПП ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Гуми П. від 27 червня 2021 року, з якого вбачається, що під час несення служби в період з 08 год00 хв 27 червня 2021 року по 08 год 00 хв 28 червня 2021 року, разом із майором поліції Нужненком А.А., о 10 год 07 хв 27 червня 2021 року в м. Зіньків. вул. Сумська Полтавського району, Полтавської області, було виявлено т.з. «ВАЗ -21063» н.з. « НОМЕР_2 » під керуванням водія ОСОБА_1 , який не користувався паском безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3 «в» ІІДР України. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 35 Закону України «Про національну поліцію», відповідний т.з. було зупинено, водію було роз`яснено причини зупинки, зачитані права особі, яка притягається до адміністративної відповідальності передбачені статтями 268 КУпАП, 63 Конституції України. Було розглянуто справу про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та за результатом розгляду винесено постанову БАБ 208506 за ст. 121-5 КУпАП. Водію роз`яснено права та обов`язки передбачені статтями 279, 307, 308 КУпАП. Копію постанови вручено на місці.

Під час розгляду справи у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рога, млява мова та почервоніння шкіри обличчя. У присутності двох свідків, водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки т.з., за допомогою газоаналізатору Алкотестер Драгер 6810. Водій огляд пройшов, результат позитивний 0,52 %. Тест № 703. Водій з результатом погодився, та відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення. У зв`язку з порушенням пункт п. 2.9 а ПДР України, на водія зібрані матеріали та складено протокол ДІІР 18 № 160346 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Копію протоколу отримано водієм особисто. Вилучено посвідчення водія: НОМЕР_1 , видано тимчасовий дозвіл на право керування: НОМЕР_3 .

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Давши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Твердження апелянта, що він не керував транспортним засобом, є безпідставними та розцінюється судом як спосіб ухилення від адміністративної відповідальності, оскільки з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, вбачаються причини його зупинки. Крім того в протоколі про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 №160346 ОСОБА_1 зазначив, що він їхав з магазину додому.

Щодо відеозапису долучено до матеріалів справи, то суд наголошує, що навіть якщо його не брати до уваги, з огляду на те, що фіксація відбувалася не в автоматичному режимі з бодікамери працівника патрульної поліції, то дана обставина жодним чином не впливає на правильність рішення суду першої інстанції, оскільки, обставини викладені в протоколі повністю підтверджуються іншими матеріалами провадження зазначеними вище в сукупності.

Посилання ОСОБА_1 на те, що в постанові судді Зіньківського районного суду Полтавської області Должко С. Р. зазначено, що він керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, взято до уваги, однак, суд розцінює це як технічну описку, оскільки в постанові йдеться мова про алкогольне сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не спростовують висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційні доводи, щодо скасування постанови є неспроможними, щоб скасувати фактично вірне рішення суду першої інстанції.

Апеляційний суд, вважає, що суд першої інстанції з достатньою повнотою провів судовий розгляд, викладені в постанові суду висновки відповідають встановленим фактичним обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Зіньківського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2021 року- без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко