Провадження № 3/470/20/21
Справа № 470/18/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 року смт Березнегувате

Суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області Лященко В.Л., при секретарі Прохоровій С.О., особи на яку складено протокол ОСОБА_1

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Березнегуватського відділення Снігурівського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого з адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

03 січня 2021 року близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме - ображав її нецензурною лайкою та штовхнув у плече, чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушеня визнав повністю. Пояснив, що він дійсно ображав свою матір нецензурною лайкою та штовхнув у плече, оскільки знаходився в стані алкогольного сп`яніння та в той час не керував своїми діями.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов наступних висновків.

Вина ОСОБА_1 у скоєні вказаного адміністративного правопорушення підтверджена дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 642686 від 03.01.2021 року, яким встановлено обставини вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 відносно матері ОСОБА_2 ;

- рапортом інспектора Березнегуватського ВП від 03.01.2021 року, згідно якого потерпіла звернулася на лінію 102 з приводу вчинення її сином домашнього насильства;

- заявою ОСОБА_2 до Березнегуватського ВП від 03.01.2021 року та її письмовими поясненнями, які є аналогічними, з яких слідує, що її син ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, в ході якого ображав її нецензурною лайкою та штовхнув, з приводу чого вона просила працівників поліції притягнути його до адміністративної відповідальності;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , згідно яких останній став свідком того, як ОСОБА_1 ображав потерпілу та штовхнув її;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , у кому він підтвердив обставини, викладені у протоколі.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.7 ч.2 ст.3 цього ж Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на батьків (мати, батько).

Частиною 1 ст.173-2 КУПАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, тобто домашнє насильство відносно потерпілої.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

При накладенні стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини.

На підставі вище викладеного, суд вважає, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП), необхідним та достатнім для його виправлення буде застосування до ОСОБА_1 міри адміністративного стягнення у виді мінімального штрафу, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У відповідності з цією статтею, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі, встановленому законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири грн.) на розрахунковий рахунок UA0014424, отримувач Миколаїв.ГУК/тг смт Березнег/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37992030, банк отримувача Казначейство України(ел. адм. Подат.).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В. Л. Лященко