Провадження № 3/161/306/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пахолюка А.М.,

при секретарі - Будько І.Ю.,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Матвіюк Н.Р.

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, гр. ОСОБА_1 08 грудня 2020 року о 21 год. 20 хв., в м. Луцьк, по вул. Потебні, 66, керував транспортним засобом «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу «Alkotest» в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що перебував в автомобілі на місці пасажира. Зазначив, що в автомобілі вистрілило колесо, в зв`язку з чим авто знесло на бровку. Після чого він разом з водієм вийшли з автомобіля. В той час до них підійшов молодий чоловік і сказав, що викликав поліцію. Вказував, що по приїзду працівників поліції хотів вигородити товариша, який керував даним транспортним засобом, оскільки, в останнього не було посвідчення водія. Крім того, додав, що, про що та з якою метою хотів домовитись з працівниками поліції він не пам`ятає.

Захисник Матвіюк Н.Р. в судовому засіданні підтримала пояснення ОСОБА_1 та клопотання про закриття провадження у справі. Зазначила, що відеозапис з бодікамер працівників поліції вівся не безперервно. Також зазначила, що на даному відео не видно як відкривали трубку. Крім того, вказує, що ОСОБА_1 не було роз`яснено вимоги ст. 63 Конституції України.

Заслухавши, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, свідків, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняєтьсякерувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеного пункту ПДР України передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Судом встановлено, що будь-яких порушень вимог КУпАП та Інструкції при складанні адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 інспекторами поліції не вчинено, зокрема, адміністративний протокол відповідає вимогам, встановленим законом, оформлений в присутності двох свідків (а.с.1).

Із дослідженого в судовому засіданні відеозапису чітко вбачається, що на запитання поліцейського: «Чи вживав він алкоголь перед керуванням автомобілем», ОСОБА_1 підтвердив факт керування словами - «Вживав ввечері». Крім того, після зауваження працівника поліції, про заборону керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, останній лише ще раз підтвердив, що вживав алкоголь ввечері (а.с.8).

Суд вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис, є належним та допустимим доказом, у розумінні положень ст. 251 КУпАП.

При цьому суд оцінює критично та не бере до уваги покази надані в судовому засіданні свідком ОСОБА_2 який суду пояснив, що саме він керував транспортним засобом, так як, такі показання спростовуються вищевказаним відеозаписом, а також письмовими поясненнями ОСОБА_3 , згідно яких останній був очевидцем ДТП та бачив як водій автомобіля перебував за кермом з ознаками алкогольного сп`яніння (а.с.5).

Показання ОСОБА_2 суд в даному випадку розцінює як намагання вигородити ОСОБА_1 , з яким свідок перебуває у дружніх стосунках тривалий час. Крім того, вказуючи, що він керував автомобілем ОСОБА_2 не зміг пояснити суду, чому він не повідомив про це працівників поліції, так як з оглянутого відеозапису вбачається, що він був присутній на місці події під час складання протоколу.

Доводи захисника про неналежне фіксування працівниками поліції даної події, а також порушення процедури встановлення факту виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, не беруться судом до уваги, оскільки вони не підтвердженні належними та допустимими доказами.

Крім того, усі дії щодо встановлення факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння проводились працівниками поліції в присутності двох свідків, а тому не можуть викликати сумнівів, щодо правомірності та законності таких дій.

Разом з тим, заперечуючи свою вину ОСОБА_1 у судовому засіданні не зміг пояснити суду, чому він намагався схилити працівників поліції не складати щодо нього протокол, що вбачається з відеозапису (а.с.8). Відтак, суд критично ставиться до наданих ним пояснень про відсутність факту керування автомобілем.

Отже, вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №526642 від 08.12.2020 року, довідкою бази даних НАІС ІПНП від 09.12.2020 року у, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, показання приладу «DRAGER» з якого вбачається, що рівень алкогольного сп`яніння визначено у розмірі 1.88%. від 08.12.2020 року, письмовими поясненями ОСОБА_3 від 08.12.2020 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 08.12.2020 року, відеозаписом з місця порушення наявним у матеріалах справи.

За таких обставин, суд вбачає в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст.130 КУпАП, яке виразилось у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги п. 2.9 «а» ПДР України

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративні правопорушення, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративні стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. за наступними реквізитами: рахунок отримувача UA003550, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009371, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного суду Пахолюк А.М.