Справа № 447/1572/21 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 33/811/1405/21 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Ратича Тараса Михайловича на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 13 вересня 2021 року,

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок судового збору в дохід держави.

Згідно постанови судді, 14 травня 2021 року о 02:20 год. у м. Новому Роздолі по вул. Яворницького, 3, Львівської області, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «PEUGEOT BIPPER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія, у присутності двох свідків із застосуванням газоаналізатора «DRAGER Alcotest №6810», тест №2312, результат 0,68 проміле.

В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Ратич Т.М. вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Покликається на те, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не є належним доказом у справі, так як такий складено із суттєвими помилками, зокрема у протоколі зазначено, що порушення вчинено 14 травня 2021 року, однак у рапорті поліцейського вказано, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 зупинено 20 травня 2021 року. Крім того, зазначає, що у протоколі серії БД №323924 від 14 травня 2021 року не зазначено про додатки до нього, а відеозапис поліцейськими проводився не з початку вказаних у протоколі дій, а тому на такому відсутня інформація про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем. Вважає, що вказана обставина приводить до висновку про те, що таке відео не доводить часу, місця, суті вчиненого правопорушення. Стверджує, що в матеріалах справи відсутній висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння. Звертає увагу на те, що озвучуючи результат огляду у медичному закладі поліцейський озвучив 0,86 проміле, що суперечить відомостям, зазначеним у протоколі. Також звертає увагу на те, що свідки не допитувалися в суді першої інстанції та не попереджалися про кримінальну відповідальність, крім того, матеріали справи не містять відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання правопорушник ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ратич Т.М., будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду, в судове засідання для участі в розгляді справи не з`явилися та про причини неявки суду не повідомили, і клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.

Отже, сукупність вищевказаних обставин свідчить про неналежну процесуальну поведінку правопорушника ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Ратича Т.М., оскільки згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу, сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за відсутності правопорушника ОСОБА_3 та його захисника адвоката Ратича Т.М.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №323924 від 14 травня 2021 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначений результат такого огляду 0,68 проміле, та у якому наявний підпис водія ОСОБА_1 про те, що такий з результатом згідний, та який скріплений підписами свідків огляду; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 14 травня 2021 року; роздруківкою з приладу газоаналізатора «DRAGER Alcotest №6810», згідно якого встановлено у ОСОБА_1 наявний вміст алкоголю 0,68 проміле та іншими, наявними в матеріалах справи доказами, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Підстави, які б давали можливість вважати докази сумнівними та неправдивими, відсутні.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Що стосується доводів апелянта в апеляційній скарзі щодо недотримання поліцією вимог ст. 256 КУпАП, то такі апеляційний суд не приймає до уваги, з наступних підстав.

Так, з наявного протоколу вбачається, що при його складенні працівниками поліції дотримано вимог щодо його змісту та форми, такий відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та особи-порушника, чим спростовуються твердження апелянта.

Крім того, щодо доводів захисника Ратича Т.М. про те, що у протоколі серії БД №323924 від 14 травня 2021 року не зазначено про додатки до нього, то такі не заслуговують на увагу, оскільки у графі «До протоколу додаються:» здійснено перелік долучених до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалів відповідно до абзацу 8 пункту 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС №1375 від 06.11.2015.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне серії БД №323924 від 14 травня 2021 року, складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП.

Крім того, як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені, про що свідчить його підпис у такому.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта щодо зазначення працівником поліції невірної дати у рапорті, оскільки у самому рапорті перед підписом працівника поліції проставлена вірна дата 14 травня 2021 року, а також зазначена дата узгоджується з іншими зібраними доказами у справі.

Щодо тверджень апелянта про нездійснення суддею першої інстанції допиту свідків, то такі апеляційний суд не вбачає підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки виклик у судове засідання та допит свідків є правом, а не обов`язком суду. Поряд з тим, у матеріалах справи є достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 14 травня 2021 року, які між собою взаємоузгоджуються, є чіткими, несуперечливими, відтак сумнівів не викликають та не потребують додаткового виклику вказаних осіб у судове засідання для дачі пояснень.

Твердження адвоката Ратича Т.М. про те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не впливають на обсяг вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і не є підставою для скасування оскаржуваного рішення судді.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції, в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.

Покликання адвоката Ратича Т.М. про те, що постанова не в повній мірі відповідає вимогам закону, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини, майновому стану, обставинам, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне відмовити захиснику правопорушника ОСОБА_1 адвокату Ратичу Т.М. в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції стосовно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Ратича Т.М. залишити без задоволення, а постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 13 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.