Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря Ковалько О.М., захисника особи, яку притягнуто до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , адвоката Вічинюка Максима Анатолійовича, розглянувши апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 листопада 2019 року

В С Т А Н О В И В

Оскаржуваною постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 листопада 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 7ст. 121, ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста п`ятдесят дві) гривні 20 (двадцять) копійок.

За постановою судді ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 18.08.2019 р. о 01.55 год. в м. Луцьку по. вул. Ковельська, 168, керував транспортним засобом Fiat Doblo д.н.з. НОМЕР_1 , з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, та з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями порушив вимоги, передбачені п.п. 2.5, 2.9в ПДР України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 7 ст. 121, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі з доповненнями особа, притягнута до відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову як незаконну, необґрунтовану, прийняту з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а провадження у справі за фактом вчинення ним адміністративних правопорушень правопорушення.

Категорично заперечує свою причетність до скоєння адміністративних правопорушень, оскільки стверджує, що 18 серпня 2049 року о 01:55 год. не керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, так як перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Луцька міська клінічна лікарня» з діагнозом синдром Мелорі Вейса , шлункова кровотеча, у зв`язку з чим не мав фізичної можливості керувати транспортним засобом. В обґрунтування власних доводів посилається на виписку з медичної карти амбулаторного хворого.

Крім того просить взяти до уваги, що у власності в нього немає транспортного засобу Fiat Doblo.

За таких обставин вважає необґрунтованим притягнення його до відповідальності за вчинення цих адміністративних правопорушень.

Крім того просить апеляційний суд поновити пропущений строк на подання апеляційної скарги, оскільки йому не було відомо про існування постанови суду щодо нього. Про те, що він притягнутий до відповідальності згідно цього рішення він дізнався 31 березня 2021 року під час того, як його зупинили працівники поліції та повідомили дані обставини.

В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_1 просить звернути також увагу на відео з боді-камер працівників поліції, з яких чітко вбачається, що на записі інша особа, а не він, яка і використала його анкетні дані.

На переконання апелянта зазначені обставини свідчать про незаконність судового рішення суду першої інстанції та необхідність його скасування.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Вічинюка М.А., які просили апеляційну скаргу задовольнити з викладених у ній підстав, суд приходить до наступного висновку.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи щодо нього в суді першої інстанції, про існування постанови суду від 05 листопада 2019 року, як стверджує апелянт, він дізнався коли його зупинили працівники поліції і повідомили про притягнення його до відповідальності, при цьому апеляційну скаргу подав 09 квітня 2021 року, та виходячи з принципу доступу до правосуддя, який випливає з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити та прийняти до розгляду апеляційну скаргу.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Так, відповідно Інструкції з оформлення матеріалів адміністративного правопорушення в органах поліції №1376 від 06.11.2015 року зокрема встановлення фактичних обставин та особистих даних особи стосовно якої складено протокол, покладається на особу уповноважену на складання протоколу, які підтверджуються також підписом такої особи.

Апеляційним судом встановлено, що висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч.7 ст. 121 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, суперечить матеріалам справи та дослідженим апеляційним судом доказам.

Доводи апелянта про наявність підстав для скасування постанови суду та закриття провадження в справі знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Так копією дубліката виписки №13863 із медичної карти амбулаторного хворого КП «Луцька міська клінічна лікарня» підтверджується алібі особи, яку суд визнав винним у вчиненні правопорушення ОСОБА_1 , а саме його перебування у час вчинення правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності на стаціонарному лікуванні з 14 до 28 серпня 2019 року.

Крім того з дослідженого в апеляційному суді відеозапису беззаперечно встановлюється, що порушник, зафіксований на відео з боді-камер працівників поліції, на якого було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №344536 о 02 год. 40 хв. 18 серпня 2019 року, і апелянт ОСОБА_1 , який викликався та з`явився в судове засідання апеляційного суду з паспортом громадянина України, паспортні дані якого були перевірені, є двома різними особами.

Вищевикладене свідчить про те, що при складанні протоколу допущено грубе порушення вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, вимог вищезгаданої інструкції, що в результаті призвело до невірних висновків суду та притягнення до відповідальності невинної особи, яка правопорушення не вчиняла.

Отже, сукупність досліджених судом апеляційної інстанції даних, в тому числі викладених у скарзі доводів ОСОБА_1 з посиланням на відповідну медичну картку, його пояснень, оцінених шляхом їх аналізу та співставлення з відеозаписом з боді-камер працівників поліції вказує на те, що працівниками поліції не було належним чином встановлено особу правопорушника, що потягло за собою безпідставне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ч.7 ст. 121 КУпАП.

Оцінивши наявні докази, суд доходить висновку про невинуватість та відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч.7 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим постанову суду першої інстанції слід скасувати як незаконну, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КупАП за відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч.7 ст. 121 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 294, 295 КУпАП

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 листопада 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 листопада 2019 року скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 за вчинення ним адмінстративних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 121, ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію постанови, у відповідності до ст. 295 КУпАП, протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Копію постанови надіслати у Департамент патрульної поліції УПП у Волинській області для відому та вжиття заходів з метою недопущення подібних недоліків в подальшій роботі.

Суддя Волинського

апеляційного суду П.П. Борсук