Київський апеляційний суд
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Валігура Д.М. Доповідач: Гладій С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі захисника ОСОБА_1 - адвоката Бердила О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу останнього на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 10 грудня 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 12 жовтня 2020 року о 19 год. 15 хв. в м. Києві по вул. Промислова, 42, керував автомобілем «Опель», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків, результат тесту - позитивний, 2,09 ‰ алкоголю в крові. Тобто ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, адвокат Бердило О.В. просить постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 10 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат зазначає, що судом першої інстанції були порушені права ОСОБА_1 , оскільки останній, перебуваючи на листку-непрацездатності, був позбавлений можливості надавати пояснення щодо складеного протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього.

В апеляційній скарзі адвокат просить звернути увагу, що 03 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким скасовано норму про кримінальну відповідальність за вищевказані діяння. З офіційного веб-сайту Верховної Ради України слідує, що положеннями частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування в стані сп`яніння річковими, морськими або маломірними судами або за відмову від проходження огляду осіб, які керують річковими, морськими або маломірними судами, а відтак, як зазначає сторона захисту, положення статті 130 КУпАП не викладено в редакції, яка передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у зв`язку з чим справа має бути закрита за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає адвокат про те, що в матеріалах провадження відсутні докази на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Опель», д.н.з. НОМЕР_1 ., як і те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки «Драгер Алкотест 7510 ARMF-0249», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, у зв`язку з чим результати проведеного такого огляду не можуть бути використані судом, як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 про час, день та місце розгляду провадження повідомлений належним чином, неявка якого в суд апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи у його відсутність, з огляду і на те, що його інтереси в суді апеляційної інстанції представлені адвокатом Бердилою О.М.

Вислухавши пояснення адвоката Бердила О.М. на підтримку доводів апеляційної скарги про скасування постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 10 грудня 2020 року та закриття провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, дослідивши відеозапис подій, слід прийти до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керуваннятранспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 030902 від 12 жовтня 2020 року, в означений день, о 19 год. 15 хв. в м. Києві, по вул. Промислова, 4/2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер Алкотест 7510 ARMF-0249» в присутності двох свідків (а.с. 1).

ОСОБА_1 були роз`яснені положення ст. 63 Конституції України та права, що передбачені ст. 268 КУпАП, розуміння яких він засвідчив власноручним підписом в протоколі про адміністративне правопорушення.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4), що засвідчили проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , результат якого показав - 2,09 ‰, що підтверджує і наявна в матеріалах провадження роздруківка результату даного тесту (а.с. 2) та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складений інспектором патрульної поліції роти № 1 батальйону № 1 УПП в м. Києві ДПП України лейтенантом поліції Ярошенко С.С. (а.с. 3).

За наслідками проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, дані про який було внесено до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 будь - яких зауважень не вислював, чим фактично засвідчив свою згоду з його результатами (а.с.1).

За наведеним, в сукупності, суд першої інстанції прийшов до ґрунтовного висновку про винуватістьОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 (а) Правил дорожнього рухуУкраїни.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що в матеріалах провадження відсутні будь-які докази про керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Опель», д.н.з. НОМЕР_1 , - є безпідставними, оскільки спростовуються відеозаписом досліджуваних подій.

Так, при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 у працівників поліції виникла підозра щодо перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння та йому було запропоновано пройти тест для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер", на що останній в присутності двох свідків, без будь-яких зауважень та застережень, пройшов тест, результат якого виявися - 2,09 ‰, з чим ОСОБА_1 погодився і зазначив, що вживав спиртні напої три години тому назад та йому відомі правові наслідки складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги в частині того, що огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу, який недозволений до використання, а тому, з огляду на приписи ч. 5 ст. 266 КУпАП - такий огляд не є дійсним.

Так, відповідно до п. 3 «Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень Правил дорожнього руху», затвердженого Наказом МВС № 33 від 01 березня 2010 року, який на час вчинення правопорушення був чинним, спеціальним технічним засобом для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, крім інших, є газоаналізатор «Drager Alcotest 7510».

Вказаний виріб був зареєстрований в Україні згідно Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09 листопада 2004 року № 1497, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію № 7261/2007 від 10 лютого 2010 року, термін дії до 10 лютого 2015 року.

Відповідно до роз`яснень, наданих ДП «Український медичний центр сертифікації» № 45 від 18 січня 2018 року, включення згідно Постанови КМУ № 1497 «Drager Alcotest 7510» у реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення означало можливість його ввезення на митну територію України та введення їх у експлуатацію (початок використання), закінчення ж терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введенню в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені в експлуатацію.

З огляду на викладене, використання медичних виробів газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», які були ввезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року - є законним.

Що стосується доводів, викладених в частині закриття провадження у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність, то слід зазначити наступне.

Згідно з ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до положень ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Як наголошується у п. 6 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

У цьому пункті йдеться мова про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність. Однак, у результаті внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, була не скасована, а, навпаки, посилена.

До того ж, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 720-IX від 17 червня 2020 року, який набрав чинності 03 липня 2020 року, виключено підпункти, у відповідності з якими стаття 130 КУпАП викладалася в редакції, яка не передбачала адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за вказані раніше дії, а натомість Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 2861, яка встановлювала кримінальну відповідальність за ці дії.

З огляду на те, що дія статті 130 КУпАП у редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення, є ультраактивною, тобто поширюється на нереалізовані або не припинені на момент втрати відповідним законом чинності правовідносини, а дія Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який вводив кримінальну відповідальність і більш тяжке покарання за ці ж дії, поширюється лише на нові правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, та, з урахуванням того, що на час апеляційного розгляду стаття 130 КУпАП знову діє в попередній редакції, за якою стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, підстави для закриття провадження у справі, передбачені п. 6 ст. 247 КУпАП, як про те ставиться питання в апеляційній скарзі - відсутні.

Посилання при цьому на практику інших судів є неспроможними, оскільки згідно з процесуальним законодавством вона не є такою, що має преюдиційне значення.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння за обставин, встановлених судом, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобіганню вчинення нових правопорушень.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

За викладеним, апеляційна скарга адвоката Бердила О.М. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 10 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Бердила Олега Миколайовича - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій