Провадження №: 3/752/5653/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2021 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Києві матеріали адміністративної справи, що надійшли

відГоловного управління Держпродспоживслужби у м. Києві
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП
відносно ОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце реєстрації - АДРЕСА_1 місце проживання - АДРЕСА_2 місце роботи, посада - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фіфті клаб", менеджер ресторану
за участюЛещенко Н.П. (представника)

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 18.04.2021 № 457 (надалі по тексту - протокол від 18.04.2021), в якому зазначено, що 18.04.2021 о 01:18 менеджер нічного клубу "Фіфти "50" Товариства з обмеженою відповідальністю "Фіфті клаб" ОСОБА_1 , перебуваючи на робочому місці (дослівно) "зафіксував" роботу нічного клубу "Фіфті клаб" та "зафіксував" відвідувачів у приміщенні закладу, що забороняється постановою КМУ № 1236 підпункт 1 пункту 3-5.

Згідно зі складеним протоколом дїї ОСОБА_1 визначено як порушення ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

До вказаного протоколу приєднано копію посвідчення ОСОБА_2 , копію наказу Головного управління Держпродспоживслужби у місті Києві від 15.04.2021.

У судове засідання, призначене на 13.05.2021, з`явилася захисник ОСОБА_1 - адвокат Лещенко Н.П., яка заявила клопотання про закриття провадження у справі, мотивоване відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з поясненнями ОСОБА_1 , які надані ним в ході фіксації адміністративного правопорушення на місці та відображені у протоколі, він з правами та обов`язками не ознайомлений до обставин, які викладені у протоколі відношення не має.

В ході розгляду справи захисник підтвердила, що ОСОБА_1 є співробітником Товариства з обмеженою відповідальністю "Фіфті клаб", займає посаду менеджеру ресторану і не є особою, відповідальною за дотримання карантину людей, зауважила, що перебуваючи на посаді менеджера ресторану, ОСОБА_1 не наділений будь-якими організаційно-розпорядчими функціями. У зв`язку з чим просить закрити адміністративне провадження у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Уважно дослідивши наявні матеріали, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, співставивши такі пояснення з даними протоколу про адміністративне правопорушення та письмовими поясненнями, відібраними в ході фіксації правопорушення на місці (містяться у протоколі від 18.04.2021), суддя не вбачає складу адміністративного правопорушення, адже вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП не є доведеною з дотриманням стандарту доказування "поза розумним сумнівом", виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

В силу Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують пр. розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 44-3 у редакції, станом на 18.04.2021 установлює адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами (ч. 1).

Такі дії тягнуть за собою відповідальність у виді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склавши протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провідний фахівець відділу контролю у сфері робіт та послуг Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві, який діяв в межах компетенції та наявних повноважень, передбачав, що ОСОБА_1 порушив вимоги, визначені рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, витяг з якого приєднано до протоколу.

Фактичних даних на підтвердження того, що ОСОБА_1 є особою, відповідальною на дотримання правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, установлених рішенням органу місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами до протоколу від 18.04.2021 не приєднано.

Також відсутні документи, які б дозволити визначити хто саме і на якій підставі здійснював господарську діяльність у нічному клубі "Фіфти "50". Найменування господарюючого суб`єкта навіть виокремити.

До протоколу не приєднано документів на будь-якого господарюючого суб`єкта та/або фізичну особу, яка/який здійснювали діяльність розважального закладу та/або закладу громадського харчування за адресою, вказаною у протоколі від 18.04.2021.

При цьому відсутні і документи, які б дозволити встановити відповідальну особу та проаналізувати чи дійсно на продавця покладено такі обов`язки, за недотримання яких і було складено протокол від 18.04.2021.

У ході судового засідання не видалось за можливо встановити, що ОСОБА_4 є а ні найманим працівником (офіційно працевлаштованим), а ні суб`єктом господарювання (посадовою особою), та, відповідно зобов`язаний виконувати вказані у протоколі дії, а тому в розумінні ч. 1 ст. 44-3 КУпАП ОСОБА_1 не є суб`єктом вказаного правопорушення.

В цій ситуації, на поконання судді, в матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності порушила правила карантину.

Більше того, зміст порушення, зазначений у протоколі, не співвідноситься зі змістом п.п. 1 п.3-5 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Так, у п.п. 1 п. 3 цієї постанови Уряду (в редакції, актуальній станом на 18.04.2021) було зазначено, що на території регіонів, на яких установлений "червоний" рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених п. 3 цієї постанови, забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос і закладів громадського харчування в аеропортах.

Разом з тим, у протоколі від 18.04.2021 позначено , що ОСОБА_1 зафіксував" роботу нічного клубу "Фіфті клаб" та "зафіксував" відвідувачів у приміщенні закладу.

Роз`яснень у цьому протоколі на зміст дії з "фіксування" роботи закладу та "фіксування" відвідувачів не вміщено, посилання на законодавство, яке не дозволяє "фіксувати" також не має.

Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення та його оформлення закріплені у ст. 256 КУпАП, де вказано, що у ньому зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи; відомості про заподіяння матеріальної шкоди (у разі її наявності).

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

У справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" (рішення від 06.12.1998) Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. З цього принципу слідує також, що обов`язком обвинувачення є інформування особи про висунуті обвинувачення, щоб вона могла підготувати та належним чином представити аргументи на свій захист.

З огляду на наведене, протокол про адміністративне правопорушення від 18.04.2021 не може бути визнаний належним доказом по цій справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у судді. Таких доказів подано не було.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 9, 23, ч.1 ст. 44-3, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко