Єдиний унікальний номер №943/1295/21
Провадження №3/943/638/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Журибіда Б.М., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВП №2 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, не працює, проживає в АДРЕСА_1

за ст. 130 ч.1 КУпАП

встановив :

З протоколу серії БД № 375119 від 05.07.2021 року, вбачається, що 05.07.2021 року о 09.48 год в с. Топорів Золочівського району Львівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 21063, н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці чи у медичному закладі, відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

На виклик суду, ОСОБА_1 не з`явився, забезпечив явку представника, адвоката Коченаш Юлії Костянтинівни. Остання заперечила вину ОСОБА_1 , оскільки протокол про адміністративне правопорушення було складено без нього, не надіслано йому другий примірник протоколу. Також патрульний не назвав ОСОБА_2 жодних ознак алкогольного сп`яніння, передбаченої відповідною Інструкцією, що би слугувало підставою для вимоги поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння. Суть адміністративного правопорушення викладена у протоколі є незрозумілою та двозначною, адже складається з двох частин: 1) керував з ознаками алкогольного сп`яніння (не вказано з якими); 2) відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Окрім цього, поліцейський не відсторонив ОСОБА_2 від керування транспортним засобом, тимчасового затримання транспортного засобу шляхом блокування або відправки його на спеціальний майданчик не відбулося». Також ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння без присутності двох свідків та без застосування технічних засобів, тому такий є недійсним. Просить дану справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях водія складу адміністративного правопорушення, про що подала письмове клопотання.

Вислухавши думку адвоката, свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Встановлено, що 05 липня 2021 року близько 9:45 год. ОСОБА_1 повертаючись з автобусної зупинки в с. Топорів разом зі своєю матір`ю, ОСОБА_3 був зупинений поліцейським СРПП ВП №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області сержантом поліції Новосадом В.І. спільно із ст. сержантом поліції СРПП ВП№2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області Маєвським В.В.

Причиною зупинки слугувало те, що ОСОБА_1 рухався в с.Топорів Золочівського району Львівської області не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив пункт 2.3 ПДР України (про що складено окремо протокол про адміністративне правопорушення).

Під час розмови з водієм патрульний поліції запитав у ОСОБА_1 чи вживав він алкогольні напої, що останній заперечив. Після цього, поліцейський запропонував йому пройти до патрульного автомобіля для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер, однак водій відмовився. Від огляду на стан сп`яніння в медичному закладі водій також відмовився, що чітко зафіксовано на відеодиску.

В суді свідок ОСОБА_3 показала, що була разом в сином ОСОБА_1 в момент зупинки поліцейськими автомобіля. Син злякався, розгубився, оскільки ніколи не проходив медичне освідчення на стан сп`яніння, тому відмовився від проходження такого на місці. Однак вона не чула щоб син відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі, оскільки в цей момент знаходилась на значній відстані від нього.

Такі покази свідка не спростовують обставин, викладених у проколі про адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння відмовився, що підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними протоколу про адміністративне порушення серії БД № 375119 від 05.07.2021 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення; рапортом поліцейського СРПП №2; відеозаписом події, який міститься на компакт-диску та іншими, наявними в матеріалах справи доказами.

Що стосується доводів представника щодо порушення проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія, то такі суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.

А тому, з наданих суду матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції дотримано вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Відсутність у справі направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння, не є таким порушенням порядку доказування фактичних обставин адміністративного правопорушення, за яке останній притягається до відповідальності.

Твердження про те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не впливають на обсяг вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і не є підставою для звільнення від відповідальності.

Щодо доводів про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис не є належним доказом, оскільки не було залучено свідків, зазначаю наступне. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Для вирішення справи важливими є ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому відображено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо тверджень, що протокол про адміністративне правопорушення було складено без присутності ОСОБА_1 , другого примірника протоколу водію не надіслано.

Як зазначено в протоколі, водій від підпису та пояснень відмовився, про що було зроблено відповідні відмітки в протоколі.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності не має.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, в розумінні вимог ст. 251 КУпАП будь-який відеозапис ( до того ж зафіксований не в автоматичному режимі) на якому є будь-які фактичні дані, на основі яких можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 слід визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю, що з метою виправлення правопорушника та запобіганню вчинення ним нових правопорушень слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, яке в даному випадку є безальтернативним.

Керуючись ст. ст. 40-1, 276-280, 283 КУпАП, суддя -

постановив :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та оштрафувати на 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 454,00 гривень.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Суддя Б. М. Журибіда