Справа № 183/7747/21
№ 3/183/3140/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Макаров Сахалінської області Російської Федерації, громадянки України, працюючої оператором в ТОВ «Новомосковська трикотажна фабрика», розлученої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в :

04.11.2021 року було виявлено, що 01.11.2021 року о 03.25 годині ОСОБА_1 ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , 2006 року народження, внаслідок чого остання самовільно залишила місце мешкання.

В суді ОСОБА_1 пояснила, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не оспорює та повністю визнає себе винною у вчинені правопорушення. Також додала, що з донькою провела профілактичну бесіду, остання пообіцяла, що подібного не повториться. У скоєному щиро розкаюється.

Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, на підставі наступних доказів, досліджених судом: пояснень самої ОСОБА_1 , наданих нею в судовому засіданні; протоколу про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт правопорушення; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 01.11.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 просить орган поліції здійснити розшук доньки ОСОБА_2 , 2006 року народження, яка 31.10.2021 року о 20.55 годині повідомила, що знаходиться по вул. Волгоградській в м. Новомосковську та направляється до місця мешкання, але до теперішнього часу додому не повернулася; рапорту інспектора ГУНП в Дніпропетровській області Козленкова Н.В. від 01.11.2021 року, відповідно до якого 01.11.2021 року о 03.25 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що заявниця ОСОБА_1 повідомила, що в неї зникла дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; письмових пояснень ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що 01.11.2021 року вона самовільно залишила місце мешкання, не повідомивши про це своїй матері, ночувала у своєї подруги ОСОБА_3 . Жертвою злочину не стала, з нею було проведено профілактичну бесіду з цього приводу; письмових пояснень ОСОБА_1 про те, що 01.11.2021 року о 03.25 годині її неповнолітня донька ОСОБА_2 , 2006 року народження самовільно залишила місце мешкання, та їй не відомо, де знаходилася донька. На даний час донька знайдена, жертвою злочину не стала, а з ОСОБА_1 проведено профілактичну бесіду щодо належного виконання батьківських обов`язків, та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 СК України, та до кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини. Крім того, у розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Під час розгляду справи судом встановлено, що своїми діями неповнолітня ОСОБА_2 допустила самовільне залишення місця проживання без попередження та дозволу матері, чому передувало ухилення її матері ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітньої дитини.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме: ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітніх дітей.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність, суд визнає щире розкаяння винної, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_1 своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати відповідальності за адміністративне правопорушення.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення на рівні мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме у виді попередження, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності піддавати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах найбільшої санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 184, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 гривні 00 копійок.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.І. Гузоватий